‫התוכנית הייתה לעבור לאלסקה‬
‫ולגור שם בשארית חיינו.‬
‫זה הכול.‬
‫תמיד הנחנו שנהיה יחד עד סוף חיינו.‬
‫- בארצות הברית, יותר מ-45,000 אלף אנשים‬ ‫מתים מדי שנה מפציעות ירי -‬
‫- מונטנה‬ ‫חוות הכלא -‬
‫לא ידעתי מה קרה ללסלי.‬
‫- פחות מ-500 מכלל הפציעות האלה‬ ‫מוגדרות כתאונות -‬
‫חשבתי, "אולי היא בסדר, אולי משהו…‬
‫"זה לא היה רע כמו שחשבתי.‬ ‫אולי זה היה רק סיוט."‬
‫האחות אמרה לי, "חומד, היא נפטרה.‬
‫"היא מתה כבר זמן מה."‬
‫ואז התחלתי לעכל הכול.‬
‫- זהו סיפורו של אסיר מספר 3007136 -‬
‫- סדרה של NETFLIX -‬
‫- ההיסטוריה חוזרת -‬
‫- בית הכלא של מדינת מונטנה -‬
‫אפשר להתחיל?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫אני שומע אותך.‬
‫אה, הנה אתה!‬
‫ב-2009, דניאל פולסרוד נפצע פציעות מרובות‬
‫בתקרית ירי בפורט בנטון, מונטנה‬
‫הכדור נכנס לכאן‬
‫ויצא מכאן.‬
‫אפשר לראות צלקת ארוכה‬ ‫במקום שבו פתחו את הגולגולת.‬
‫אבל זה נראה ממש מוזר.‬
‫ואמרו לי, "ככל הנראה, לא תוכל לדבר שוב".‬
‫- בת זוגו לסלי דיווידסון מתה בזירה -‬
‫שמי דניאל ג'ון פולסרוד.‬
‫גדלתי בנייהרט, מונטנה.‬
‫- ברוכים הבאים לנייהרט -‬
‫באותה תקופה היו בעיירה 35 תושבים.‬
‫- נייהרט‬ ‫חנות אי-נוחות -‬
‫כולם הכירו את כולם.‬
‫התחלתי לדוג בגיל חמש.‬
‫יצאתי הרבה לקמפינג ולציד. צדתי הרבה.‬
‫אהבתי את זה. זה היה נהדר.‬
‫לא היה לנו הרבה כסף, אבל זה לא הפריע לי.‬
‫לאחר התיכון, פולסרוד התגייס‬
‫לדיוויזיה המוטסת ה-101 של צבא ארה"ב‬
‫הייתי חייל רגלי בדיוויזיה המוטסת.‬
‫השתתפנו במלחמת המפרץ ובשחרור כווית.‬
‫כן, זאת הייתה הכנה מסוימת…‬
‫לחיים.‬
‫זה לא היה רק דם וקרביים. זה היה…‬
‫אני חושב שהדבר הכי מחריד שראיתי שם‬
‫היה היחס לאנשים.‬
‫ראיתי נשים שכמעט הרגו אותן במכות.‬
‫ילדים שלא היה להם מה לאכול, אתם יודעים.‬
‫להילחם לצד אנשים שהיית איתם…‬
‫"אחווה" זו המילה היחידה שיכולה לתאר את זה.‬
‫יש אמון. כן.‬
‫המשכתי עד שהגיע הזמן לחזור הביתה.‬
‫לאחר השחרור מהצבא,‬
‫פולסרוד חזר לארה"ב והפך לאמן‬
‫תמיד רציתי להיות מעורב בעולם האמנות.‬
‫אז התגלגלתי לדורנגו שבקולורדו‬ ‫ועבדתי שם כפסל.‬
‫וזה נמשך כחמש שנים.‬
‫בסוף חזרתי למונטנה.‬
‫ושם פגשתי את לסלי.‬
‫היא הייתה יפה מאוד,‬
‫והאישיות שלה הייתה…‬
‫היא לא הייתה מסוגרת. היא הייתה…‬
‫בחורה די ידידותית.‬
‫היא לא הייתה חובבת טבע לפני כן,‬
‫ואני חשפתי אותה לעולם הזה.‬
‫והיא התאהבה בזה. היא ממש נהנתה מזה.‬
‫היא התחילה לצוד…‬
‫היא הצטיינה בזה.‬
‫היא הקפידה מאוד על כללי הבטיחות.‬
‫היא ירתה רק כשהייתה בטוחה לחלוטין.‬
‫היא הייתה נהדרת.‬
‫- הבר של בוב‬ ‫מסעדה ומלון, פתוח חמישה ימים בשבוע -‬
‫- נייהרט מודה ללוחמי האש -‬
‫- ב-2005, פולסרוד ולסלי‬ ‫עברו לגור יחד בנייהרט, מונטנה -‬
‫הייתה בינינו‬
‫רק אהבה באותה תקופה.‬
‫יש לה בן אחד ושלוש בנות מבעלה לשעבר.‬
‫לסלי חינכה את הילדים שלה‬
‫בלי משמעת ובלי השלכות.‬
‫בפעמים הבודדות שרבנו,‬
‫הריב היה קשור לילדים שלה בדרך כלל.‬
‫- מסבאת הרווסט מון -‬
‫- ברוכים הבאים, ציידים -‬
‫הבת הבכורה שלה אהבה לצאת איתה לברים ו…‬
‫היא לא חיבבה אותי‬
‫כי לסלי בילתה איתי במקום לצאת איתה.‬
‫הבת הצעירה קיילי הייתה איתנו תמיד.‬
‫היא ילדה טובה. היא חכמה מאוד.‬
‫- ב-2009, פולסרוד, לסלי וקיילי‬ ‫חזרו לעיר הולדתה של לסלי -‬
‫- פורט בנטון -‬
‫לסלי נסעה ראשונה, ואני באתי בעקבותיה.‬
‫עזרתי במעבר ככל שיכולתי.‬
‫וממש לפני שהמעבר הסתיים,‬
‫הכול קרה. כן.‬
‫- חג ההודיה, 2009 -‬
‫צדנו באותו יום בפאתי פורט בנטון.‬
‫כן, אני חושב שיצאנו מייד עם עלות השחר.‬
‫אני חושב שהילדים התקשרו אליה כמה פעמים,‬
‫והיא אמרה, "טוב, כדאי שנלך הביתה".‬
‫התחלנו לתכנן את ארוחת הערב.‬
‫הבת הבכורה שלה התקשרה אליה,‬
‫והן מייד התחילו להתווכח.‬
‫אז הלכתי לדירה ששיפצנו…‬
‫ופרקתי את כלי העבודה ושמתי את הרובים‬
‫בדירה.‬
‫אני תמיד פורק את הרובים‬ ‫לפני שאני מכניס אותם הביתה.‬
‫הנחתי שפרקתי אותם גם באותו יום.‬
‫- רחוב 17‬ ‫שוטו -‬
‫אחרי שעה וחצי לכל היותר,‬
‫היא נכנסה לדירה,‬
‫והיא הביאה בירה.‬
‫ישבנו והתחלנו ליהנות מהערב.‬
‫האקדח היה מונח על השולחן.‬
‫זה היה מגנום 357.‬
‫לקחתי אותו איתי לציד, כמובן.‬
‫אם פוצעים בעל חיים,‬ ‫אפשר להרוג אותו במהירות ובקלות,‬
‫ללא ייסורים, אבל…‬
‫וכששיחקתי באקדח,‬
‫דרכתי אותו.‬
‫נצרתי אותו, דרכתי אותו, ונצרתי אותו שוב.‬
‫היא חזרה מהמקרר.‬
‫ישבתי.‬
‫דרכתי את האקדח ושיחקתי איתו,‬
‫ונפלט כדור.‬
‫היא נפלה מייד לכיסא והתגלגלה לרצפה, אז…‬
‫ידעתי שהכדור פגע בה.‬
‫- לסלי נורתה ירייה בודדת בחזה -‬
‫וזה קרה כל כך מהר.‬
‫היא מתה מהר כל כך.‬
‫זה היה…‬
‫יכולתי רק לומר,‬ ‫"אני אוהב אותך. אני מצטער", ו…‬
‫לא יכולתי לעשות שום דבר בשלב הזה.‬
‫התיישבתי בכיסא וחשבתי,‬ ‫"אני פשוט אצטרך לירות…‬
‫"לירות לעצמי בראש ולגמור עם זה."‬
‫וניסיתי.‬
‫בהתחלה לא הצלחתי, אז אני…‬
‫הלכתי למקרר ולקחתי משם בקבוק וודקה.‬
‫שתיתי אותו,‬
‫ואז הצלחתי ללחוץ על ההדק.‬
‫אני לא זוכר הרבה ממה שקרה אחר כך.‬
‫- פולסרוד הובהל לבית החולים‬ ‫עם פציעות ראש חמורות -‬
‫- כעבור תשעה חודשים,‬ ‫הוא הואשם ברצח של לסלי -‬
‫מאחר שיריתי בעצמי,‬ ‫הניחו שהירי בלסלי היה מכוון.‬
‫- ביהמ"ש של מחוז שוטו -‬
‫הורשעתי ברצח בכוונה תחילה,‬
‫וגזרו עליי מאסר עולם ללא אפשרות לשחרור,‬ ‫ועוד עשר שנות מאסר.‬
‫- עקב פציעותיו,‬ ‫פולסרוד לא היה מסוגל לדבר במהלך המשפט -‬
‫- אולם בית המשפט -‬
‫לא הייתה לי הזדמנות לומר לילדים,‬
‫"היי, זה לא נעשה בכוונה תחילה.‬
‫"זו הייתה תאונה מחרידה."‬
‫ותמיד אחוש אשמה וכאב‬
‫על אובדנה,‬
‫בייחוד כי זה קרה באשמתי.‬
‫איבדתי את העתיד שלי.‬
‫איבדתי את העתיד של הילדים שלה ו…‬
‫- משפחה, חופש, תרבות, טבע -‬
‫איבדתי את שארית חיי‬
‫באותו יום.‬
‫אני חושב על לסלי כל הזמן. כל הזמן.‬
‫ביום הירי,‬
‫מפקד המשטרה ג'ון טרנר הגיע ראשון לזירה‬
‫- ברוכים הבאים -‬
‫אשתי ואני בדיוק התיישבנו‬ ‫לארוחת חג ההודיה כשהתקשרו אליי.‬
‫התקבל דיווח על אדם שיכור או פצוע.‬
‫כשהגעתי לזירה,‬
‫ראיתי אדם כורע על ארבע‬ ‫לצד המדרכה, בשולי הכביש.‬
‫בהתחלה חשבתי שהוא מעד,‬ ‫נפל מהמדרכה וחטף מכה בפרצוף.‬
‫הוא הקיא.‬
‫אבל כשהארתי עליו בפנס, ראיתי שזה לא קיא.‬
‫למעשה, זה היה דם שיצא מהפה שלו.‬
‫שאלתי אותו אם הוא נפל.‬
‫הוא חרחר והניד בראשו לשלילה,‬
‫ועשה סימן של…‬
‫- ג'ון טרנר‬ ‫מפקד המשטרה בדימוס, פורט בנטון -‬
‫עשה תנועה כזאת מתחת לצוואר שלו,‬ ‫אז הנחתי שהוא מנסה לומר שהוא נורה.‬
‫ושאלתי אותו אם מישהו ירה בו,‬
‫והוא שוב חרחר והניד בראשו לשלילה.‬
‫שאלתי אותו אם יש מישהו איתו,‬
‫והוא הנהן לחיוב וחרחר,‬
‫והחווה אחורה בידו.‬
‫- סרטון משטרתי מזירת הפשע -‬
‫ראיתי מאחוריו שלוליות דם.‬
‫עקבות הדם הובילו בחזרה לדירה.‬
‫וכשנכנסתי לדירה,‬ ‫ראיתי אישה שוכבת על הרצפה.‬
‫זיהיתי את לסלי מייד, ברגע שראיתי אותה.‬
‫בקהילה קטנה אתה מכיר את כולם,‬
‫וכולם מכירים אותך.‬
‫היא שכבה על הגב,‬ ‫והידיים שלה היו בכיסי המעיל שלה.‬
‫היא נורתה,‬
‫ועל הרצפה, במרחק קצר ממנה,‬
‫היה אקדח רוגר GP100 בקליבר 357.‬
‫בסוג האקדח הספציפי הזה,‬
‫נדיר מאוד שכדור נפלט בטעות.‬
‫באקדח כזה צריך לסחוט את ההדק בכוח רב.‬
‫הידיים של לסלי היו בכיסים, והוא ירה בה.‬
‫מי עושה דבר כזה?‬
‫לדעתי, אין סיכוי‬ ‫שאפשר לחשוב שמדובר בתאונה.‬
‫דן ואני התיידדנו מייד.‬
‫תמיד היה כיף לבלות איתו.‬
‫הוא אהב להצחיק אנשים‬ ‫ולשמור על גישה חיובית,‬
‫והוא היה אמן נהדר.‬
‫שמי אל-ג'יי פליינר.‬
‫פגשתי את דן פולסרוד בצבא.‬
‫הוא שלח לי את זה ב-2018.‬
‫כתוב, "פולסרוד ופליינר, מלחמת המפרץ."‬
‫הוא כותב כמו בחורה. יש לו כתב יד של בחורה.‬
‫- אל-ג'יי פליינר‬ ‫חבר של דניאל -‬
‫צחקנו עליו בגלל זה. אני צחקתי, בכל אופן.‬
‫"משפחה לנצח."‬
‫היינו מקלענים, תפעלנו מקלעי M60.‬
‫ודן ואני התקרבנו.‬
‫פעם אחת היינו במשימה,‬
‫וסמל המחלקה שלנו רץ לעברנו‬
‫ואמר ששיירת טנקים מתקרבת אלינו,‬
‫ואין סיכוי שנוכל לעצור אותם.‬
‫אמרתי, "בסדר, חבר.‬
‫"זה כנראה הסוף.‬
‫"נילחם או נתחבא?"‬
‫והוא אמר, "אם תילחם, אילחם לצידך".‬
‫טוב,‬
‫המתקפה לא התממשה,‬
‫אבל ידעתי שיש מישהו לצידי‬
‫שמוכן להילחם עד המוות.‬
‫שנינו רצינו לעזוב את הצבא‬ ‫ולצאת לציד ולדיג.‬
‫בכל פעם שדיברנו, תמיד אמרנו שניפגש,‬
‫אבל עדיין הייתי בצבא‬ ‫והיה קשה לקבוע תוכניות,‬
‫אז זה לא קרה.‬
‫חבר אחר שלנו התקשר אליי ואמר,‬
‫"שמעת מה קרה לפולסרוד?"‬
‫אמרתי, "לא".‬
‫והוא אמר, "אחי, תפתח חדשות.‬
‫"הוא הרג את ארוסתו וניסה להתאבד."‬
‫- המשפט בפורט בנטון מסתיים בהרשעה -‬
‫ואמרתי, "אין סיכוי.‬
‫"אין סיכוי. זה בטח מישהו אחר."‬
‫פשוט לא הבנתי.‬
‫לא הבנתי.‬
‫- פולסרוד כתב לאל-ג'יי מבית הכלא -‬
‫כעסתי עליו כי הוא הניח לדבר כזה לקרות.‬
‫הוא גדל עם כלי נשק.‬
‫התעסקנו עם כלי נשק כל הזמן.‬
‫איך זה קרה?‬
‫הוא אמר לי שזו הייתה תאונה.‬
‫אני לא יודע.‬
‫על סמך ההיכרות שלי עם דן,‬ ‫אני לא מאמין שהוא היה מסוגל‬
‫להרוג אותה בכוונה תחילה.‬
‫אמרתי לו, "אני מצטער שלא הייתי שם.‬
‫"אני לא שופט אותך.‬
‫"אני…‬
‫"אני אח שלך, ואני תומך בך."‬
‫הוא נושא באחריות.‬
‫הוא מבין את זה.‬
‫דן לקח חיים.‬
‫האקדח לא ירה בה מעצמו. הוא לחץ על ההדק.‬
‫איך אפשר לשפוט מישהו על דבר חמור כל כך‬
‫ולגזור עליו מאסר עולם ועוד עשר שנים,‬
‫כשאין לו אפילו הזדמנות‬ ‫לספר את הסיפור שלו או את הצד שלו?‬
‫הוא לא יכול לדבר,‬ ‫הוא סובל מפציעת מוח חמורה עקב ירייה בראש,‬
‫והוא נוטל תרופות שגורמות לערפול חושים.‬
‫- פתוח -‬
‫תמיד היה כיף איתה,‬
‫היא תמיד חייכה,‬
‫אהבה לבלות.‬
‫כשהיא שיחקה באולינג עם החברות שלה,‬
‫קראו להן "הבלייניות".‬
‫ועכשיו אני אחת מ"הבלייניות", וזה נורא.‬
‫יש לי כאן כמה תמונות של לסלי.‬
‫זו התמונה האהובה עליי.‬
‫מאחת התקופות שבהן ללסלי היה שיער קצר.‬
‫אבל תמיד עם חיוך.‬
‫תמיד עם חיוך.‬
‫והתמונות האלה עם קבוצת הבאולינג שלה.‬
‫היא באמצע, עושה חיים.‬
‫בבר מטורף איפשהו.‬
‫שמי סוזן יגר,‬
‫ולסלי היא אחותי.‬
‫היא הייתה אחותי, ותמיד תהיה.‬
‫לסלי הגיעה לבית שלנו בגיל שנתיים.‬
‫היא הייתה מאומצת.‬
‫ילדה קטנה וחמודה עם רעמה של תלתלי נחושת.‬
‫אביה הרג את אימא שלה בחצר האחורית.‬
‫ירה באימא שלה ואז ירה בעצמו.‬
‫היא ראתה את זה.‬
‫- גבר ואישה מתים ברצח והתאבדות בפולס -‬
‫אז היא הגיעה לבית שלנו.‬
‫היו לה הרבה חברים, והיא תמיד הייתה שמחה.‬
‫היא הייתה כזאת.‬
‫היא הייתה בקבוצת הכדורסל‬ ‫ובנבחרת הריצה בתיכון,‬
‫ובנבחרת השחייה בקיץ,‬
‫אז היו לה חיים טובים בצעירותה.‬
‫- בגיל 18, לסלי התחתנה‬ ‫עם החבר שלה מהתיכון -‬
‫היא סיימה את הלימודים,‬ ‫היא התחתנה והיא חגגה יום הולדת 18‬
‫באותו שבוע.‬
‫- לבני הזוג נולדו ארבעה ילדים,‬ ‫לפני שהתגרשו ב-2001 -‬
‫- כעבור ארבע שנים,‬ ‫לסלי ופולסרוד התחילו לצאת -‬
‫- אולם באולינג -‬
‫כל בני הזוג הקודמים שלה‬
‫נפגשו עם החברות שלה,‬
‫וכולם יצאו יחד ונהנו.‬
‫ואיתו זה היה שונה.‬
‫זה לא היה סיפור אהבה.‬
‫היא עזבה את הבית כמה פעמים.‬
‫למה לעזוב אם זו הייתה זוגיות מושלמת?‬
‫ידעתי שהוא איים עליה,‬ ‫שהוא איים עליה בסכין,‬
‫שהיה לו אקדח על הברכיים‬ ‫כשהיא עזבה את הבית.‬
‫הוא אמר, "אני אהרוג אותך ואירה בעצמי.‬
‫"בסוף יקרה לך מה שקרה להורים שלך."‬
‫אמרתי לה, "את צוחקת עליי?‬ ‫למה את בכלל מקשיבה לשטויות האלה?"‬
‫אבל הייתה לו אחיזה כלשהי בה.‬ ‫כוח מסוים עליה.‬
‫ביום חג ההודיה 2009,‬
‫לסלי ביקרה את סוזן לאחר שרבה עם פולסרוד‬
‫היא כעסה‬
‫ואמרה שדן החליט‬
‫שהם יחגגו את חג ההודיה עם ההורים שלו בשבת.‬
‫והיא אמרה, "נמאס לי מכל הבלגן הזה".‬
‫היא אמרה, "נמאס לי מזה שהוא מחליט הכול‬
‫"ואומר לנו מה לעשות‬
‫"ומחליט מה אני והמשפחה שלי נעשה."‬
‫היא אמרה, "אני חוזרת לשם,‬ ‫ואני אגיד לו להסתלק.‬
‫"זה נגמר. הוא צריך לעזוב."‬
‫אמרתי, "תישארי, תאכלי איתנו ארוחת ערב".‬
‫"לא. אני חוזרת לדירה."‬
‫"בסדר."‬
‫וככה זה נגמר.‬
‫- שעתיים לאחר שיצאה מביתה של סוזן,‬ ‫לסלי מתה -‬
‫כולנו מתגעגעים אליה. זה לא הוגן שהיא מתה.‬
‫הוא היה צריך למות במקומה.‬
‫לא, זה לא הוגן שהיא מתה.‬
‫אימא!‬
‫אני כאן, רואה?‬
‫תתפסי!‬ ‫-אני אתפוס אותך. אני כאן.‬
‫אני כאן. מבטיחה.‬
‫אחת, שתיים, שלוש!‬
‫הנה, רואה?‬
‫הרבה דברים ברורים לי יותר‬ ‫עכשיו שאני אימא בעצמי.‬
‫לעולם לא ארשה למישהו‬ ‫להיכנס לחיים של הילדים שלי‬
‫ולהתייחס אליהם כמו שדן התייחס אליי.‬
‫אני קיילי דיווידסון,‬
‫ואני הבת הצעירה של לסלי דיווידסון.‬
‫- חיבוקים -‬
‫הערצתי את אימא שלי.‬
‫מדי לילה היא כיסתה אותי בשמיכה ואמרה,‬
‫"אני אעשה את זה, אכסה אותך בשמיכה‬ ‫ואנשק אותך נשיקת לילה טוב עד יום מותי".‬
‫ההורים שלי התגרשו‬
‫כשהייתי בת שש או שבע, לדעתי.‬
‫הם הסתדרו טוב מאוד למרות הגירושים.‬
‫- ב-2005, אביה של קיילי מת מהתקף לב -‬
‫הייתי בת עשר.‬
‫כשאבא שלי נפטר,‬
‫עברנו לגור עם דן אחרי חודש בערך.‬
‫חודש לכל היותר.‬
‫אימא שלי הייתה מאוהבת.‬
‫ואני זוכרת שחשבתי, "למה?"‬
‫הוא היה גבר כבד משקל.‬
‫נדמה לי שהוא היה מובטל בזמנו.‬
‫זה היה בסדר בהתחלה.‬
‫ואז, כעבור חודשיים בערך,‬
‫המצב התחיל להשתנות.‬
‫- קיילי הייתה עדה לעימותים פיזיים‬ ‫בין אימא שלה לבין פולסרוד -‬
‫אימא שלי הפנתה אליו את הגב‬
‫והלכה במורד המסדרון,‬
‫ואז הוא נצמד אליה מאחור‬ ‫ודחף אותה לרצפה בכל הכוח,‬
‫והיא עפה. ישבתי על המיטה שלי, והיא פשוט…‬
‫כל הגוף שלה עף במורד המסדרון.‬
‫בפעמים אחרות‬ ‫היא הייתה מכוסה בשריטות ובחבורות.‬
‫ושאלתי, "הוא עשה לך את זה?"‬
‫והיא אמרה, "לא".‬
‫אבל ידעתי.‬
‫וזה קרה הרבה.‬
‫אף על פי שלסלי עזבה את פולסרוד פעמים רבות,‬
‫היא תמיד חזרה למערכת היחסים‬
‫הוא שאב סיפוק רב‬
‫מהכוח שהיה לו על אימא שלי.‬
‫הוא התעלל בה רגשית ונפשית וניצל אותה,‬
‫בידיעה שהיא תיתן לו עוד הזדמנות.‬
‫וזה היה מעגל קסמים אינסופי.‬
‫בכל תיק, אם נעשתה עוולה כלשהי,‬ ‫חשוב וצריך לתקן אותה.‬
‫אנחנו מתקנים עוולות.‬
‫שמי מארק היליארד.‬
‫הייתי החוקר הפלילי‬ ‫של מדינת מונטנה בתיק הזה.‬
‫אני חושב שזה היה ויכוח שהסלים,‬
‫והוא ניצל את ההזדמנות לירות בה,‬
‫להרוג אותה.‬
‫עקב פציעותיו,‬
‫בתחילת החקירה לא היה אפשרי‬ ‫לגבות מפולסרוד עדות רשמית‬
‫אבל כאשר הוא נלקח לראשונה לבית החולים,‬
‫השוטרים מצאו בכיס חולצתו פתק כתוב בכתב יד‬
‫אחד השוטרים מצא בתוך אחד הכיסים‬
‫מפית ועליה הצהרה כתובה.‬
‫וזו לשון ההצהרה:‬
‫"לפרוטוקול,‬
‫לסלי חשבה על התאבדות כבר זמן מה.‬
‫"היא ביקשה ממני לסיים את חייה כמה פעמים.‬
‫"היא גם ביקשה ממני להתעלל בה‬
‫"כדי שתוכל להתקשר למשטרה ממניעים נקמניים.‬
‫"אני מרגיש נורא על שהרבצתי לה בחזרה.‬
‫"היא דחפה אותי לנקודה הזאת.‬
‫"מעולם לא עשיתי דבר כזה בחיי,‬ ‫ולעולם לא אעשה זאת שוב."‬
‫אז כאן הוא מודה שהוא הכה אותה.‬
‫והוא גם מנסה לבסס אליבי‬
‫ולטעון שהיא רצתה שהוא יירה בה.‬
‫מה שמטריד אותי‬ ‫זה שהיה לו זמן לכתוב את הפתק הזה.‬
‫כלומר, אחרי הירי הוא יצא לרכב שלו,‬
‫כי מצאתי ברכב מפיות שתואמות למפית הזאת,‬
‫ואת העט שאיתו הוא כתב את הפתק הזה,‬
‫והוא חזר פנימה עם המפית ועם העט‬ ‫וכתב את הפתק הזה בזמן שהיא שכבה על הרצפה.‬
‫הוא היה יכול להזעיק עזרה בזמן הזה.‬
‫פולסרוד היה בטיפול רפואי במשך חודשיים‬
‫לפני שהבלש היליארד הורשה לחקור אותו‬
‫עבר הרבה זמן מאז שראיתי את זה.‬
‫קוראים לי מארק.‬
‫אנחנו ניתן לך דף נייר, פנקס,‬
‫ואתה תכתוב את התשובות.‬
‫מעולם לא ניהלתי חקירה כזאת,‬
‫שבה החשוד כותב את כל התשובות שלו.‬
‫אז זה היה מאוד יוצא דופן.‬
‫- לא רציתי לפגוע בה בשום צורה‬ ‫(שייפלט כדור) -‬
‫בעדותו הכתובה,‬
‫פולסרוד לא הזכיר את ההצהרה על המפית‬
‫או את המחשבות האובדניות של לסלי‬
‫זו העדות הכתובה.‬
‫"יצאנו לציד באותו יום כדי לצוד.‬ ‫זה היה יום נהדר.‬
‫"לסלי החזירה את הרובים למקום.‬
‫"לקחתי את ה-357.‬
‫"אני לא יודע מה קרה אחר כך‬ ‫ואיך הכדור נפלט,‬
‫"כי לא האמנתי שזה קרה."‬
‫אני חושב שהוא שקרן.‬
‫כלומר, שקרן לא זוכר את כל השקרים שלו.‬
‫כל הזמן אמרתי לאימא שלי לעזוב אותו.‬
‫רק לי היה סיכוי לשכנע אותה,‬
‫והוא ידע את זה, וזה הפחיד אותו.‬
‫שמי אמנדה דיווידסון. לסלי הייתה אימא שלי.‬
‫הייתי האחרונה שדיברה איתה באותו יום.‬
‫ואחותי וסבתא שלי‬
‫באו מפורט בנטון‬
‫כדי לפגוש אותי ואת אחי‬ ‫במסעדת "גולדן קוראל" בגרייט פולס.‬
‫אימא שלי הייתה אמורה לפגוש אותנו שם.‬
‫והיא התקשרה אליי‬
‫ואמרה שהיא ודן רבים.‬
‫השיחה התנתקה, והיא התקשרה אליי בחזרה.‬
‫שאלתי, "דן הרביץ לך עכשיו?"‬ ‫והיא אמרה, "כן".‬
‫אמרתי, "אימא, אני באה לקחת אותך".‬
‫היא אמרה, "לא, לא צריך. זה בסדר".‬
‫היא אמרה, "אני עוזבת. אני אהיה שם".‬
‫ו…‬
‫אמרתי, "אני אוהבת אותך", והדבר האחרון‬ ‫שהיא אמרה לי היה, "אוהבת אותך יותר".‬
‫התיישבנו לאכול. לא שמעתי ממנה.‬
‫ונאלצתי לעבוד באותו לילה.‬
‫אחותי קיילי כל הזמן התקשרה אליי.‬
‫אמרתי, "די, בחייך. בדיוק התראינו". יודעים?‬
‫ובסוף עניתי לטלפון ואמרתי, "מה?"‬
‫וג'ון טרנר, שהיה אז השריף, היה על הקו,‬
‫ושמעתי את אחותי מייללת בבכי ברקע.‬
‫והוא אמר, "מצאנו את הגופה של אימא שלך".‬
‫והתמוטטתי.‬
‫אז…‬
‫הייתי בהלם.‬
‫אז הלכתי לעבודה.‬
‫ואז דיווחו על זה בחדשות של השעה עשר.‬
‫ואז ידעתי שזה אמיתי.‬
‫- חמש שנים לאחר שנשלח למאסר,‬ ‫פולסרוד כתב לאמנדה מבית הכלא -‬
‫זה מכתב ששמרתי,‬
‫מכתב מדן,‬
‫במשך שנים רבות.‬
‫זו תזכורת לכך שהוא פחדן‬
‫ושהוא מאשים את כולם חוץ מאשר את עצמו.‬
‫כתוב, "אמנדה, קשה לי לנסח בכתב‬ ‫את כל מה שאני צריך להגיד לך‬
‫"ללא חשש שאעורר‬ ‫את השנאה ואת הבוז האופייניים לך.‬
‫"איני יודע עלייך דבר‬ ‫מלבד העובדה שאת עוינת ואלכוהוליסטית,‬
‫"ושהסתבכת עם החוק.‬
‫"אבל למרות כל הדברים‬ ‫שעשית לי ולשאר המשפחה שלך,‬
‫"לא הגיע לך לאבד את אימא שלך בדרך הזאת."‬
‫כמו שראיתם במכתב שהקראתי לכם עכשיו,‬ ‫יש פה רק שנאה.‬
‫לא הופתעתי שהוא האשים אותי במכתב,‬ ‫כי ידעתי מי הוא.‬
‫ידעתי איזו מפלצת הוא היה.‬
‫- אמנדה מעולם לא שמעה‬ ‫את גרסתו של פולסרוד לאירועים -‬
‫וכששיחקתי באקדח,‬
‫דרכתי אותו ונצרתי אותו, דרכתי אותו שוב,‬
‫ונפלט כדור.‬
‫והיא נהרגה.‬
‫נדמה שזה קרה כמעט מייד.‬
‫כן, אני לא מאמינה לשום מילה.‬
‫זו הפעם הראשונה שאני שומעת את…‬
‫"ההסבר"… רואה? אני רועדת. זו הפעם הראשונה‬ ‫שאני שומעת את ההסבר שלו לאירועים,‬
‫וזה מעצבן אותי.‬
‫היא מתה עם הידיים בכיסי המעיל.‬
‫היא התכוונה לעזוב.‬ ‫היא כבר התניעה את האוטו.‬
‫אני מכירה את אימא שלי.‬ ‫היא התכוונה לעזוב אותו, והפעם לתמיד.‬
‫זו הייתה חוויה משחררת עבורי,‬
‫כי לעולם לא אחשוב על האיש הזה שוב.‬
‫מבחינתי,‬
‫דן יכול להישרף בגיהינום.‬
‫- גם קיילי בחרה להקשיב‬ ‫לגרסתו של פולסרוד לאירועי אותו יום -‬
‫צדנו באותו יום.‬
‫כן, אני חושב שיצאנו מייד עם עלות השחר.‬
‫אני חושב שהילדים התקשרו אליה כמה פעמים,‬
‫והיא אמרה, "טוב, כדאי שנלך הביתה".‬
‫התחלנו לתכנן את ארוחת הערב.‬
‫הבת הבכורה שלה התקשרה אליה,‬
‫והן מייד התחילו להתווכח,‬
‫כי היא הייתה בבר ו…‬
‫"בסדר, תבואי מתי שתרצי ותגידי לי…"‬
‫כל הסיפור שלו הוא שקר.‬
‫הם לא יצאו לצוד.‬
‫כלומר, ראיתי את אימא שלי באותו בוקר.‬ ‫היא אספה אותי באותו בוקר.‬
‫התוכנית הייתה לאכול‬ ‫את ארוחת חג ההודיה עם כולנו.‬
‫אחותי,‬
‫היא לא הייתה בבר.‬
‫היא לא התווכחה עם אימא שלי.‬
‫ישבתי מולה בשולחן כשאימא שלי התקשרה אליה‬
‫ואמרה שדן החטיף לה אגרוף בפרצוף.‬
‫ולהעמיד פנים‬
‫שהם היו זוג מאושר‬
‫ושהם לא רבו כל אותו היום…‬
‫זה לא במקרה.‬
‫זה קרה מאחורי דלתיים סגורות.‬
‫היא לא רצתה שאף אחד יגלה.‬
‫רק אני ראיתי איך הוא התייחס לאימא שלי‬
‫במשך שנתיים וחצי, שלוש שנים.‬
‫ראיתי את זה.‬
‫גדלתי עם זה. זה היה נורמלי מבחינתי.‬
‫ואני יודעת את האמת.‬
‫- מונטנה‬ ‫חוות הכלא -‬
‫- כניסת אסירים -‬
‫שלושה חודשים אחרי הריאיון הראשון,‬
‫פולסרוד הסכים לענות על שאלות נוספות‬
‫- בניין ריצ'רד ק' ואלאס -‬
‫לסלי היא אהבת חיי.‬
‫אני מתגעגע אליה מאוד.‬
‫אני צריך להמשיך הלאה ולהיאחז בזכרה,‬
‫ולא ליפול לבור‬
‫של אבל ושל בושה‬
‫על כך שגרמתי למותה.‬
‫- כניסה לביקור אסירים בלבד -‬
‫אני מאמין שהיינו נשארים יחד‬
‫אילולא היא נורתה,‬
‫אילו היא שרדה או משהו כזה.‬
‫כן, אני חושב שהיינו נשארים יחד.‬
‫"לסלי חשבה על התאבדות כבר זמן מה.‬
‫"היא ביקשה ממני לסיים את חייה כמה פעמים.‬
‫"אני מרגיש נורא על שהרבצתי לה בחזרה.‬
‫"היא דחפה אותי לנקודה הזאת.‬
‫"מעולם לא עשיתי דבר כזה בחיי,‬
‫"ולעולם לא אעשה זאת שוב."‬
‫זה נשמע כמו משהו שנכתב בדיוק כש…‬
‫בדיוק לפני שלחצתי על ההדק, לדעתי.‬
‫בשלב הזה כבר שתיתי וודקה.‬
‫אני מנסה להיזכר מה חשבתי באותו רגע ו…‬
‫לא עולה לי כלום בראש.‬
‫לפי מה שכתוב,‬ ‫נשמע שהרגת אותה בכוונה תחילה.‬
‫לא.‬
‫אולי כתבתי את זה בשביל סגירת מעגל, אבל לא…‬
‫לא הייתי אומר שהרגתי אותה בכוונה תחילה‬ ‫ואז כתבתי את זה. לא.‬
‫הרגת את אימא שלנו בדם קר.‬
‫היא מתה עם הידיים בכיסי המעיל.‬
‫היא התכוונה לעזוב.‬ ‫היא כבר התניעה את האוטו.‬
‫אני מכירה את אימא שלי.‬ ‫היא התכוונה לעזוב אותו, והפעם לתמיד.‬
‫אני לא חושב שהיא התניעה את האוטו.‬
‫זה לא נשמע לי נכון, אבל…‬
‫הלוואי שיכולתי לדבר במהלך המשפט.‬
‫הגישה שלה מקצינה מפעם לפעם, אבל…‬
‫מעולם לא הסתדרתי עם אמנדה.‬
‫הלוואי שיכולתי לעזור לה להמשיך הלאה.‬
‫הם לא יצאו לצוד.‬
‫כלומר, ראיתי את אימא שלי באותו בוקר.‬ ‫היא אספה אותי באותו בוקר.‬
‫התוכנית הייתה לאכול‬ ‫את ארוחת חג ההודיה עם כולנו.‬
‫אחותי, היא לא הייתה בבר.‬
‫ישבתי מולה בשולחן כשאימא שלי התקשרה אליה‬
‫ואמרה שדן החטיף לה אגרוף בפרצוף.‬
‫ולהעמיד פנים‬
‫שהם היו זוג מאושר‬
‫ושהם לא רבו כל אותו היום…‬
‫זה מצער.‬
‫לא, לא רבנו כל אותו היום.‬
‫יצאנו לצוד באותו יום.‬
‫אני מרגיש שאנשים אחרים משפיעים עליה,‬ ‫במובן הזה ש…‬
‫אומרים לה מה לומר.‬
‫- בית הכלא של מדינת מונטנה -‬
‫זה ממש לא היה מחריד‬
‫כמו שאנשים מסוימים טענו.‬
‫זה לא נעשה בכוונה תחילה,‬
‫וזו האמת.‬