Namjeravali smo se odseliti na Aljasku
i ondje dočekati starost.
Eto.
Uvijek smo mislili da ćemo zajedno biti do kraja života.
SVAKE GODINE VIŠE OD 45 000 LJUDI U SAD-U UMRE OD OZLJEDA IZAZVANIH VATRENIM ORUŽJEM
RANČ U SKLOPU ZATVORA SAVEZNE DRŽAVE MONTANA
Nisam znao što se dogodilo Leslie.
MANJE OD 500 TAKVIH OZLJEDA SMATRA SE NESRETNIM SLUČAJEM
Mislio sam: „Možda je dobro, možda se nešto…
Možda nije strašno. Možda sam samo ružno sanjao.“
Medicinska sestra mi je rekla: „Dušo, ona je poginula.
Već je neko vrijeme mrtva.“
Tek sam onda svega postao svjestan.
OVO JE PRIČA ZATVORENIKA BROJ 3007136
NETFLIXOVA SERIJA
POVIJEST SE PONAVLJA
ZATVOR SAVEZNE DRŽAVE MONTANA
-Možemo? -Aha.
Odlično!
Čujem vas.
A, tu ste!
DANIEL PAULSRUD ZADOBIO JE VIŠESTRUKE OZLJEDE IZ VATRENOG ORUŽJA
U FORT BENTONU U MONTANI 2009. GODINE
Metak me pogodio točno tu
i izašao otprilike ovdje.
Vidi se poprečni ožiljak na mjestu reza.
Jako čudno izgleda.
Rekli su: „Vjerojatno više nikad nećete moći govoriti.“
NJEGOVA PARTNERICA LESLIE DAVIDSON OSTALA JE NA MJESTU MRTVA
Zovem se Daniel John Paulsrud.
Odrastao sam u Neihartu u Montani.
ULAZITE U NEIHART
U to je doba ondje živjelo 35 ljudi.
TRGOVINA NEPOTREPŠTINAMA
Svi su se međusobno poznavali.
Od pete godine pecao sam ribe na mušicu.
Često smo išli na logorovanje i u lov. Baš često.
Uživao sam, bilo je krasno.
Nismo imali novca, ali meni je bilo svejedno.
POSLIJE SREDNJE ŠKOLE
PAULSRUD SE PRIJAVIO U 101. ZRAČNO-DESANTNU DIVIZIJU AMERIČKE VOJSKE
Bio sam pješak u zračno-desantnoj postrojbi.
Sudjelovali smo u Pustinjskoj oluji i u oslobođenju Kuvajta.
Da, to me donekle pripremilo za…
život.
Nisu to bila samo krvoprolića.
Mislim da je najveća strahota koju sam ja vidio
bio odnos prema ljudima.
Vidio sam gotovo nasmrt premlaćene žene.
Djecu koja nisu imala što jesti.
Odlazak u borbu s ljudima kojima si okružen…
Ne znam kako bih to opisao drukčije nego kao bratstvo.
Postoji međusobno povjerenje.
Izdržao sam sve do povratka kući.
POSLIJE ODLASKA IZ VOJSKE,
PAULSRUD SE VRATIO U SJEDINJENE DRŽAVE I POSTAO UMJETNIK
Oduvijek sam se htio baviti umjetnošću.
I tako sam postao kipar u Durangu u Coloradu.
To je potrajalo otprilike dobrih pet godina.
Na kraju sam se vratio u Montanu.
A ondje sam upoznao Leslie.
Bila je jako zgodna.
A što se njezine naravi tiče…
Nije bila hladna, prije bi se moglo reći…
da je bila srdačna.
Nikad nije boravila u prirodi,
to je otkrila uz mene.
I svidjelo joj se. Stvarno je uživala.
Počeli smo odlaziti u lov.
Bila je precizna.
Jako je pazila na sigurnost.
Nije pucala ako nije bila sto posto sigurna.
Bila je divna.
RESTORAN I MOTEL, OTVOREN PET DANA U TJEDNU
HVALA VAM, VATROGASCI
PAULSRUD I LESLIE ZAJEDNO SU SE PRESELILI U NEIHART U MONTANI 2005. GODINE
Ma joj.
Tad smo bili ludo zaljubljeni.
S bivšim mužem ima sina i tri kćeri.
U Leslienoj metodi odgoja djece
nije bilo discipline i posljedica.
Ako smo se i znali posvađati,
to je obično bilo zbog njezine djece.
POZDRAV LOVCIMA
Njezina najstarija kći voljela ju je stalno izvoditi u barove.
Mene nije simpatizirala
zato što je Leslie bila sa mnom umjesto da izlazi s njom.
Najmlađa kći Kailee uvijek je bila s nama.
Dobro je dijete. Jako bistra.
PAULSRUD, LESLIE I KAILEE ODSELILI SU SE U LESLIEN RODNI GRAD 2009. GODINE
Leslie je otišla prva, a ja sam došao za njom.
Preselio sam sve što sam mogao.
Selidba je bila pri samom kraju
kad se sve ono dogodilo.
DAN ZAHVALNOSTI 2009.
Tog smo dana bili u lovu u okolici Fort Bentona.
Izašli smo čim je svanulo.
Mislim da su je djeca nekoliko puta nazvala,
pa smo zaključili da je bolje da se vratimo.
Smišljali smo što ćemo za večeru.
Nazvala ju je najstarija kći
i odmah su se počele svađati.
Otišao sam u stan koji smo uređivali.
Istovario sam opremu i odnio oružje
u stan.
Oružje uvijek ispraznim prije nego što ga unesem.
Pretpostavio sam da sam to učinio i tog dana.
Prošlo je možda najviše sat i pol
kad je ona ušla.
Donijela je pivo.
Sjeli smo i pustili večer da teče.
Na stolu je bio pištolj.
Magnum kalibra .357.
Nosio sam ga u sezoni lova.
Ako životinju raniš, njime joj možeš brzo i lako skratiti muke,
da se ne pati i tako to.
I dok sam tako prčkao po pištolju,
zategnuo sam okidač.
Zategnuo sam okidač i spustio ga.
Ona je otišla do hladnjaka i vraćala se.
Ja sam sjedio.
Zategnuo sam okidač i prčkao po pištolju,
a on je opalio.
Odmah se srušila natraške u naslonjač pa na pod.
Znao sam da ju je metak pogodio.
LESLIE JE U PRSA POGODIO SAMO JEDAN METAK
Sve se brzo dogodilo.
Umrla je… Jako je brzo umrla.
To je bilo…
Stigao sam reći samo „Volim te“ i „Žao mi je“.
U tom trenutku sve je bilo gotovo.
Sjeo sam natrag u naslonjač i pomislio: „Nema mi druge.
Morat ću sebi pucati u glavu da me više nema.“
Pokušao sam.
Nisam odmah uspio.
Zato sam…
Otišao sam do hladnjaka i izvadio votku koju smo ondje držali.
Popio sam je
i onda sam smogao snage stisnuti okidač.
Ne sjećam se baš što je bilo poslije toga.
PAULSRUDA SU DOVEZLI U BOLNICU S TEŠKIM OZLJEDAMA GLAVE
DEVET MJESECI POSLIJE PROTIV NJEGA PODNESENA JE PRIJAVA ZA LESLIENO UBOJSTVO
Pucao sam u sebe i zato su pretpostavili da sam to učinio namjerno.
SUD OKRUGA CHOUTEAU
Zbog ubojstva s namjerom osuđen sam
na doživotnu kaznu bez mogućnosti uvjetnog otpusta, plus još 10 godina.
ZBOG PRETRPLJENIH OZLJEDA PAULSRUD NIJE ZA VRIJEME SUĐENJA MOGAO GOVORITI
SUDNICA
Nikad nisam imao priliku toj djeci reći:
„Nije bilo namjerno.
To je bio strašan nesretni slučaj.“
Vječno će me pratiti grižnja savjesti i bol
zbog toga što sam je izgubio,
pogotovo zato što sam krivac za to ja.
Prokockao sam svoju budućnost. Prokockao sam budućnost njezine djece.
OBITELJ, SLOBODA, KULTURA, PRIRODA
Prokockao sam ostatak svog života
tog dana.
Neprestano mislim na Leslie. Bez prestanka.
NA DAN INCIDENTA
NA POPRIŠTE JE PRVI IZAŠAO POLICIJSKI NAČELNIK JOHN TURNER
DOBRO DOŠLI
Nazvali su me dok sam sa ženom večerao na Dan zahvalnosti.
Obavijestili su me da je osoba pod utjecajem alkohola ili ozlijeđena.
Kad sam stigao,
vidio sam čovjeka na sve četiri uz rubnik, djelomično na cesti.
Prvo sam pomislio da se spotaknuo i pao preko rubnika
pa udario glavom.
Povraćao je.
Ali posvijetlio sam ga baterijom i vidio da ne povraća.
Iz usta mu je zapravo štrcala krv.
Pitao sam ga je li pao.
Zagrgljao je i glavom odmahnuo da nije.
Rukom mi je dao znak.
Ovako, pod bradom. Mislio sam da hoće reći da je nastrijeljen.
Pitao sam je li netko pucao u njega.
Ponovno je zagrgljao i odmahnuo glavom da nije.
Pitao sam je li netko s njime,
a on je zakimao da jest, ispustio grleni zvuk
i rukom pokazao iza svojih leđa.
POLICIJSKA SNIMKA S POPRIŠTA
Iza njega sam vidio lokvice krvi.
Trag krvi vodio je sve do stana.
Kad sam zavirio u stan, vidio sam nekoga kako leži na podu.
Prepoznao sam Leslie čim sam je ugledao.
U malenoj zajednici poznaješ sve
i svi upoznaju tebe.
Ležala je na leđima, a ruke su joj bile u džepovima jakne.
Ustrijeljena je.
A na podu nedaleko od nje
ležao je revolver Ruger GP100 .357.
Za taj konkretni tip vatrenog oružja
iznimno se rijetko dogodi da slučajno opali.
Potrebna je poprilična snaga da na takvom oružju pritisneš okidač.
Lesliene su ruke bile u džepovima, a on je na nju pucao.
Kakav je to čovjek?
Što se mene tiče, nemoguće je iz toga iščitati nesretan slučaj.
Dan i ja smo odmah kliknuli.
S njim je uvijek bilo zabavno.
Volio je nasmijavati druge, bio je vedrog duha,
a bio je i odličan umjetnik.
Ja sam L. J. Planer.
Dana Paulsruda upoznao sam u vojsci.
Ovo mi je poslao 2018.
Piše „Paulsrud i Planer, Pustinjska oluja“.
Piše kao neka ženskica.
Ima ženskast rukopis.
Stalno smo ga zafrkavali. Bar ja jesam.
„Obitelj zauvijek.“
Nosili smo strojnicu M60.
Dan i ja smo se zbližili.
Kad smo jednom prilikom bili na zadatku,
dotrčao je narednik iz našeg voda
i rekao da hrpa tenkova ide ravno na nas
i da nemamo nikakve šanse da ih zaustavimo.
Rekao sam: „Pa dobro, stari moj.
Ovo je vjerojatno kraj. Da se borimo ili da se sakrijemo?“
A on je rekao: „Ako ćeš se ti boriti, borit ću se i ja.“
I eto,
napad se nije dogodio.
Ali ja sam znao da je uz mene čovjek
koji se spreman boriti do smrti.
Obojica smo željeli iz vojske otići u lov i ribolov.
Uvijek smo razgovarali o tome kad ćemo se vidjeti.
Ja sam još bio u vojsci, pa je bilo teško išta planirati.
I tako se nikad nismo našli.
Nazvao me jedan zajednički prijatelj i rekao:
„Jesi li čuo što je bilo s Paulsrudom?“
Rekao sam da nisam.
A on mi je odvratio: „Čovječe, daj prati vijesti.
Ubio je zaručnicu i pokušao ubiti sebe.“
POROTA PROGLASILA MUŠKARCA KRIVIM
Rekao sam: „Ni govora!
Ni govora. To je sigurno netko drugi.“
Nije mi to išlo u glavu.
Nije mi bilo jasno.
PAULSRUD JE L. J.-U PISAO IZ ZATVORA
Bio sam bijesan što je dopustio da se to dogodi. Odmalena barata oružjem.
Stalno smo ga imali u rukama.
Kako je to moguće?
Rekao je da je bilo slučajno.
Ne znam.
Ne mogu vjerovati da bi Dan kojeg sam poznavao bio sposoban
nju namjerno ubiti.
Rekao sam mu: „Žao mi je što nisam bio uz tebe.
Nije na meni da upirem prstom.
Meni je…
dužnost da ti budem bratska potpora.“
On je kriv.
To mu je jasno.
Dan je nekog ubio.
Nije nju pištolj usmrtio sam. Pucao je on.
Ali kako možeš suditi nekomu u takvim teškim okolnostima
i dosuditi mu doživotnu kaznu plus 10 godina,
a da mu nisi omogućio ni da iznese svoje viđenje situacije?
Ne može govoriti, od pucnja je pretrpio traumatsku ozljedu mozga,
a lijekovima je nakljukan toliko da se ne može suvislo izraziti.
OTVORENO
Uvijek je bila vesela, uvijek nasmiješena.
Dobro raspoložena.
Kad je išla kuglati s prijateljicama, tulumarilo se sve u šesnaest.
A u međuvremenu sam i ja postala takva, grozno!
Ovo su neke Lesliene fotografije.
Ova mi je najdraža.
Tu je Leslie bila kratko ošišana.
Ali nasmiješena.
Uvijek nasmiješena.
A ove dvije su prijateljice s kuglanja.
Ona je u sredini, ludo se zabavlja.
U nekom šašavom baru.
Ja sam Susan Yager.
Leslie mi je sestra.
Bila je, jest i uvijek će biti.
Leslie je k nama došla s dvije godine.
Posvojena je.
Umiljata curica s gustim bakrenastim kovrčama.
Njezin je otac u dvorištu iza kuće ubio njezinu majku.
Pucao je u nju, a onda je ubio sebe.
Ona je to vidjela.
MUŠKARAC UBIO ŽENU PA SEBE
I tako je ona došla k nama.
Imala je puno prijatelja i uvijek je bila vesela.
Takva narav.
U srednjoj školi bavila se košarkom i atletikom.
Ljeti je plivala.
Imala je lijepo djetinjstvo.
S 18 GODINA LESLIE SE UDALA ZA DEČKA IZ SREDNJE ŠKOLE
Maturirala je, udala se i navršila 18 godina,
sve to u tjedan dana.
NJIH DVOJE DOBILI SU ČETVERO DJECE PRIJE NEGO ŠTO SU SE 2001. RAZVELI
ČETIRI GODINE POSLIJE LESLIE JE POČELA VEZU S PAULSRUDOM
KUGLANA
Sve ostale dečke
upoznala je s prijateljicama.
Svi su skupa izlazili i bilo im je lijepo.
Ali s ovim nije bilo tako.
Nije to bila ljubavna priča.
Nekoliko se puta odselila.
Zašto bi odlazila ako je veza bila idealna?
Znala sam da ju je zastrašivao, da joj je prijetio nožem,
da je držao pištolj u krilu dok je ona iznosila stvari.
Rekao je: „Ubit ću tebe pa ću pucati u sebe.
Završit ćeš isto kao i tvoji roditelji.“
Pitala sam je: „Što ti je? Zašto uopće slušaš te gluposti?“
Ali nešto ju je privlačilo njemu.
Privlačnost je postojala.
NA DAN ZAHVALNOSTI 2009.
LESLIE JE POSJETILA SUSAN NAKON SVAĐE S PAULSRUDOM
Bila je bijesna.
Rekla je da je Dan odlučio da će slaviti Dan zahvalnosti s njegovima u subotu.
Rekla je: „Puna mi je kapa tih svinjarija.
Puna mi je kapa toga da on o svemu odlučuje,
da nam zapovijeda
i određuje što ćemo moja obitelj i ja raditi.“
Rekla je: „Idem mu reći da se pokupi i gotovo.
Prekidamo. Mora otići.“
Rekla sam: „Ostani tu, jedi s nama.“
„Ne. Idem natrag u stan.“
„Dobro.“
I gotovo.
LESLIE JE UMRLA DVA SATA NAKON ŠTO JE OTIŠLA OD SUSAN
Svima nam nedostaje, nije trebala umrijeti.
Mrtav bi trebao biti on.
Ne, nije trebala umrijeti.
Mama!
-Tu sam, vidiš? -Hvataj me!
Hoću, tu sam.
Tu sam, ne boj se.
Jedan, dva, tri!
Eto vidiš.
Puno mi je toga jasnije sad kad sam i sama postala majka.
Nikad ne bih odabrala nekoga ili ga uključila u život svoje djece,
a da se taj prema njima odnosi kao Dan prema meni.
Ja sam Kailee Davidson,
najmlađa kći Leslie Davidson.
GRLIM
Mamu sam obožavala.
Ušuškavala me u krevet i rekla mi:
„Ovako ću te ušuškati i poljubiti za laku noć dok god sam živa.“
Moji roditelji su se razveli
kad sam ja imala šest ili sedam godina.
Dobro su se slagali iako nisu bili u braku.
KAILEEN JE OTAC 2005. UMRO OD INFARKTA
Imala sam deset godina.
Od smrti mog oca
pa do selidbe k Danu prošlo je možda mjesec dana.
Možda mjesec.
Moja se mama zaljubila.
Sjećam se da sam pomislila: „Zašto?“
On je bio jako krupan.
Mislim da tad nije imao posao.
Neko je vrijeme bilo dobro.
A onda, nakon recimo dva mjeseca,
sve se promijenilo.
KAILEE JE PRISUSTVOVALA SVAĐAMA IZMEĐU MAJKE I PAULSRUDA
KOJE BI PRERASLE U FIZIČKI OBRAČUN
Majka mu je bila okrenuta leđima,
prolazila je hodnikom.
A on joj je prišao sleđa i svom je snagom gurnuo na pod.
Poletjela je. Ja sam sjedila na krevetu.
Cijelim je tijelom otklizala hodnikom.
Bilo je još prilika kad je bila puna ogrebotina i masnica.
Pitala sam: „Je li to od njega?“ Sve bi zanijekala.
Ali ja sam znala.
To je bilo često.
IAKO JE VIŠE PUTA OSTAVILA PAULSRUDA,
LESLIE SE UVIJEK VRAĆALA I NASTAVLJALA VEZU
Silno je uživao u tome
što ima toliku moć nad mojom mamom.
Zlostavljao ju je emocionalno i psihički, iskorištavao ju je,
a znao je da će mu pružiti drugu priliku.
Vrtjeli su se u tom začaranom krugu.
U svakoj je istrazi važno
da se ispravi sve što je pogrešno.
Mi ispravljamo pogreške.
Ja sam Mark Hilyard.
Država Montana imenovala me za voditelja te istrage.
Mislim da je bila riječ o svađi koja je eskalirala,
a on je iskoristio priliku da puca u nju i da je ubije.
ZBOG PRETRPLJENIH OZLJEDA,
PAULSRUD U POČETKU NIJE MOGAO DATI SLUŽBENU IZJAVU
MEĐUTIM, KAD JE DOPREMLJEN U BOLNICU,
POLICIJA JE U DŽEPU NJEGOVE KOŠULJE NAŠLA RUKOM NAPISANU PORUKU
U jednom džepu agent je našao
ispisani ubrus.
A pisalo je:
„Da se zna, Leslie je već neko vrijeme razmišljala o samoubojstvu.
Nekoliko me puta zamolila da joj okončam život.
Također je tražila da je zlostavljam
kako bi iz osvete mogla nazvati policiju.
Grozno mi je što sam je napao.
Bio sam isprovociran.
Ovo mi je prvi i posljednji put u životu da sam učinio tako nešto.“
Time priznaje da ju je udario.
Ujedno pokušava stvoriti alibi
da je ona željela da je on ustrijeli.
Poruka me kopka zato što je imao vremena da je napiše.
Dakle, nakon što je pucao, otišao je do auta.
U autu sam našao ubruse identične ovomu
i kemijsku olovku kojom je ovo napisao.
Donio ih je natrag u kuću i napisao poruku dok je ona ležala na podu.
A mogao je pozvati hitnu.
PAULSRUD JE DVA MJESECA BIO NA BOLNIČKOM LIJEČENJU
PRIJE NEGO ŠTO GA JE ISTRAŽITELJ HILYARD MOGAO ISPITATI
Već dugo nisam ovo gledao.
Zovem se Mark.
Donijet ćemo vam list papira,
notes, po kojem ćete vi pisati.
Nikad nisam imao takav slučaj
da mi osoba pod istragom sve mora pisati.
To je bilo jako neobično.
NISAM JE HTIO OZLIJEDITI. (PIŠTOLJ JE OPALIO)
U PISANOJ IZJAVI
PAULSRUD NIJE SPOMENUO PORUKU S UBRUSA
NI DA JE LESLIE RAZMIŠLJALA O SAMOUBOJSTVU
Ovo je ta izjava.
„Tog smo dana otišli u lov.
Bilo nam je prekrasno.
Leslie je pospremila puške.
Ja sam uzeo pištolj.
Ne znam što je bilo nakon što je pištolj opalio
zato što nisam mogao vjerovati što se dogodilo.“
Mislim da laže.
Lažljivac se ne može sjetiti svega što je slagao.
Uporno sam govorila mami da ga ostavi.
Ako bi ikoga poslušala, onda bi poslušala mene.
On je to znao i toga se užasavao.
Ja sam Amanda Davidson. Leslie je bila moja majka.
Ja sam posljednja s kojom je tog dana razgovarala.
Moja sestra i baka
došle su iz Fort Bentona
da bi se sa mnom i bratom našle u Golden Corralu u Great Fallsu.
Majka je trebala doći onamo.
A onda me nazvala
i rekla da se svađa s Danom.
Veza je puknula, opet je nazvala.
Pitala sam je li ju to Dan udario. Potvrdila je.
Rekla sam joj: „Mama, dolazim po tebe.“
Odgovorila je: „Ma ne treba. Nemoj dolaziti.
Evo, odlazim. Idem k vama.“
I…
Rekla sam: „Volim te“, ona meni: „Ja tebe još više.“
Jeli smo bez nje. Nije se javila.
Ja sam tu noć radila.
Moja sestra Kailee uporno me zvala.
A meni je glavom prošlo: „Daj, pa sad smo se vidjele!“
Napokon sam se javila: „Ma što je?“
Na vezi je bio John Turner, koji je tad bio šerif.
Čula sam sestru kako rida.
Rekao mi je: „Našli smo tijelo vaše majke.“
Srušila sam se.
Pala sam u šok.
Otišla sam na posao.
To su objavili na vijestima u deset.
Onda sam svega postala svjesna.
PET GODINA NAKON ODLASKA NA ODSLUŽENJE KAZNE PAULSRUD JE PISAO AMANDI
Ovo je pismo koje sam sačuvala.
Poslao ga je Dan.
Čuvam ga godinama.
Podsjeća me na to kolika je on kukavica
i da krivnju svaljuje na svakog osim sebe.
Piše: „Amanda, teško je pronaći riječi
da kažem sve što moram,
a da ne izazovem
onu mržnju i prezir koje su tako tipične za tebe.
Od tebe sam doživio samo agresivnost, opijanje
i kršenje zakona.
Ali ničime što si priuštila meni i ostatku obitelji
nisi zaslužila tako ostati bez majke.“
Kao što vidite iz ovog što sam pročitala, to je čista mržnja.
Ne iznenađuje me što okrivljuje mene zato što znam tko je on.
Znala sam kakvo je čudovište.
AMANDA NIKAD NIJE ČULA PAULSRUDOVU VERZIJU DOGAĐAJA
I dok sam tako prčkao po pištolju,
zategnuo sam okidač i spustio ga.
I opalio je.
Bila je mrtva.
Gotovo na mjestu.
Uopće u to ne vjerujem.
Ovo je prvi put da čujem njegovo…
„objaš…“ Tresem se.
Prvi put čujem njegovo objašnjenje.
Razbjesnilo me.
Umrla je s rukama u džepovima.
Htjela je otići. Auto joj je bio upaljen.
Moja ga je majka htjela ostaviti, i to zauvijek.
Sad sam si dala oduška
zato što na tog čovjeka nikad više neću pomisliti.
Što se mene tiče,
Dan neka gori u paklu.
I KAILEE JE ODLUČILA POSLUŠATI
PAULSRUDOV ISKAZ O DOGAĐAJIMA TOG DANA
Tog smo dana išli u lov.
Izašli smo čim je svanulo.
Mislim da su je djeca nekoliko puta nazvala,
pa smo zaključili da je bolje da se vratimo.
Smišljali smo što ćemo za večeru.
Nazvala ju je najstarija kći
i odmah su se počele svađati
zato što je ona bila u nekom baru…
„Dobro onda, dođi kad hoćeš i reci mi…“
Ovo je laž od a do ž.
Nisu išli u lov.
To sam jutro vidjela mamu. To je jutro došla po mene.
Htjela je zajedno sa svima nama večerati za Dan zahvalnosti.
Moja sestra
nije bila u baru.
Nije se svađala s mojom mamom.
Sjedila sam joj nasuprot kad je mama nazvala nju
i rekla da ju je Dan udario šakom.
A to što se on drži
kao da su njih dvoje bili sretan par i da se cijeli taj dan nisu svađali,
to nije slučajno.
To se događalo iza zatvorenih vrata. Da nitko ne dozna.
Samo sam ja vidjela kakav je bio prema mojoj mami
dvije i pol, tri godine.
Ja sam tomu svjedočila.
Uz to sam odrastala. Meni je to bila svakodnevica.
I ja znam istinu.
RANČ U SKLOPU ZATVORA SAVEZNE DRŽAVE MONTANA
ULAZ ZA KAŽNJENIKE
TRI MJESECA POSLIJE PRVOG RAZGOVORA
PAULSRUD JE PRISTAO ODGOVORITI NA DALJNJA PITANJA
ZGRADA RICHARDA C. WALLACEA
Leslie je ljubav mog života.
Jako mi nedostaje.
Vučem se kroz život s njom u mislima.
A hrvam se da ne zaglavim
u krivnji i sramu
što sam to izazvao.
ZA POSJETE KAŽNJENICIMA
Vjerujem da bismo i dalje bili zajedno
da je metak nije pogodio
ili da je preživjela, u bilo kojem slučaju.
Da, mislim da bismo i dalje bili skupa.
„Leslie je razmišljala o samoubojstvu.
Nekoliko me puta zamolila da joj okončam život.
Grozno mi je što sam je napao.
Bio sam isprovociran.
Ovo mi je prvi i posljednji put u životu
da sam učinio tako nešto.“
Rekao bih da je to napisano u trenutku…
prije nego što sam pritisnuo okidač.
A tad sam se već napio votke.
Pokušavam se sjetiti o čemu sam tad razmišljao.
Nemam pojma.
Po tomu što piše, ispada da ste je ubili namjerno.
Ma ne.
Nisam.
Možda sam zapravo htio podvući crtu, ali ne bih…
Ne bih rekao da sam je ubio namjerno pa poslije to napisao.
Hladnokrvno si nam ubio majku.
Umrla je s rukama u džepovima.
Htjela je otići. Auto joj je bio upaljen.
Moja ga je majka htjela ostaviti, i to zauvijek.
Mislim da auto nije bio upaljen.
Ne bih rekao da je bilo tako, ali…
Volio bih da sam za vrijeme suđenja mogao govoriti.
Nju to svaki put razjari.
Nikad se nisam baš slagao s Amandom.
Volio bih da joj mogu pomoći da to prebrodi.
Nisu išli u lov.
To sam jutro vidjela mamu. To je jutro došla po mene.
Htjela je sa svima nama večerati za Dan zahvalnosti.
Moja sestra nije bila u baru.
Sjedila sam joj nasuprot kad je moja mama nazvala nju
i rekla da ju je Dan udario šakom.
A to što se on drži
kao da su njih dvoje bili sretan par
i da se cijeli taj dan nisu svađali…
Baš šteta.
Ne, nismo se svađali cijeli taj dan.
Tog smo dana išli u lov.
Mislim da je potpala pod tuđi utjecaj
i da joj drugi govore
što da kaže.
ZATVOR SAVEZNE DRŽAVE MONTANA
To nije ni približno bila takva strahota
kao što neki tumače.
Nije bilo namjerno.
I to je istina.
Prijevod titlova: Sandra Mlađenović