NATÁČENÍ PROBÍHALO BĚHEM PANDEMIE KORONAVIRU
ODDĚLENÍ NÁPRAVNÝCH ZAŘÍZENÍ VE STÁTĚ NEW YORK
VYŽADOVALO OD VĚZŇŮ, ABY PŘI ROZHOVORECH NOSILI ROUŠKY
Když se ohlédnu zpět na svůj život…
Nebyl to vůbec žádný život.
Nikdy jsem nebyl zlý člověk.
Vždycky jsem byl nepochopen,
protože jsem nerozuměl sám sobě.
OD ROKU 2000
BYLO V USA SPÁCHÁNO VÍCE NEŽ 300 000 VRAŽD
Ublížil jsem lidem. Ublížil jsem lidem opravdu hodně.
Ale nikdy jsem nikoho předtím nezabil.
S tím musím žít každý den.
VÍCE NEŽ 25 % ODSOUZENÝCH ZA VRAŽDU
BYLA TAKÉ DIAGNOSTIKOVÁNA VÁŽNÁ DUŠEVNÍ NEMOC
Trvalo mi pár let ve vězení,
než jsem se smířil s tím, že jsem zabil.
TOHLE JE PŘÍBĚH VĚZNĚ Č. 02B0916
SERIÁL NETFLIX
ZATMĚNÍ
NÁPRAVNÉ ZAŘÍZENÍ ATTICA NEW YORK
V DUBNU 2002
BYL JAMES WALKER ODSOUZEN ZA VRAŽDU PRODAVAČE JAMESE CURRYHO
I když mě teď potrestali,
pořád se za to sám trestám.
Člověk, který teď sedí před vámi…
by za nic nenesl odpovědnost…
tehdy.
WALKER NIKDY NEPOPŘEL SPÁCHÁNÍ VRAŽDY
ALE TVRDÍ, ŽE SI NA TO VŮBEC NEVZPOMÍNÁ
Nezajímala mě odpovědnost.
Jediné, co mě zajímalo, bylo…
jídlo, spánek a drogy.
Narodil jsem se v roce 1963 v Rochesteru ve státě New York.
Vyrůstal jsem v městském a náročném prostředí.
V té době to bylo fakt těžké pro rodiče samoživitele a děti obecně.
Já a moji sourozenci jsme si byli blízcí.
Pokud jeden z nás chyběl, bylo to jako chybějící část skládačky
a věci prostě nebyly v pořádku.
A zejména tou částí skládačky, která většinou chyběla, jsem byl já.
WALKER SE OD MLÁDÍ SNAŽIL ZAČLENIT DO SPOLEČNOSTI
Když jsem nastoupil do školy, vždycky říkali, že
jsem agresivní, nebo že mám poruchu učení.
S učením jsem neměl problém.
Ale byl jsem však postižený.
WALKER TVRDÍ, ŽE JEHO AGRESIVITA V DĚTSTVÍ SOUVISELA S OBDOBÍMI ZTRÁTY PAMĚTI
TYTO UDÁLOSTI OZNAČUJE JAKO SVÉ „ZATMĚNÍ“
Když mi bylo šest, nasadili mi léky,
protože se mi stal incident,
kdy mi učitelka před celou třídou stáhla kalhoty
a udeřila mě pravítkem.
Na tom pravítku byla mosazná destička.
Jsem dítě. Brečím a tak.
A ona mě tím pravítkem několikrát udeřila
a poslala mě zpátky do lavice.
Otočila se. Popadl jsem židli a hodil ji po ní.
A pak jsem vyběhl ze třídy.
A to bylo poprvé, co prokazatelně došlo k mému zatmění.
Protože když se mě na to matka zeptala, nepamatoval jsem si to.
Když jsem vysadil léky, tak jsem míval tahle zatmění.
Trvalo to od dvou hodin do tří týdnů.
Nevěděl jsem, co dělám.
Ale ostatní si mysleli, že se chovám normálně.
A já se choval velmi destruktivně.
Byl jsem velmi násilnický, velmi defenzivní.
OD 12 LET WALKER PRAVIDELNĚ UTÍKAL Z DOMOVA
OPAKOVANĚ BYL ZATÝKÁN ZA DROBNÉ TRESTNÉ ČINY
Řekl bych, že většinu života jsem strávil na ulici.
Dostal jsem se do mnoha problémů,
vloupal jsem se do budov, dělal jsem, co jsem musel, abych přežil.
Pokaždé, když jste zatčen nebo vzat do vazby,
jste odvezen do zařízení pro mladistvé.
Myslím, že jsem jich prošel asi deseti.
Byla to místa, která mi měla pomoct,
ale spíš mi uškodila, než pomohla.
A to přerostlo ve vězení.
V DOSPĚLOSTI SE WALKEROVA KRIMINALITA STUPŇOVALA
Mezi 20. a 30. rokem jsem strávil sedm a půl roku ve vězení.
POKUS O VLOUPÁNÍ 3
Většinou šlo o malichernosti.
ODSOUZEN NA ZÁKLADĚ PŘIZNÁNÍ VINY 1 ROK
VE SVÝCH TŘICETI LETECH MĚL ROZSÁHLOU TRESTNÍ MINULOST
A BYL TĚŽCE ZÁVISLÝ NA DROGÁCH
Můj návyk byl extrémní.
Snažil jsem se kontrolovat má zatmění alkoholem a drogami.
V jednu chvíli to máte pod kontrolou a vzápětí už vás ovládají oni.
Měl jsem ze sebe strach, protože jsem cítil, že se to zhoršuje.
Moje zatmění trvala stále déle a déle.
A já jsem se neovládal.
SOBOTA 7. ČERVENCE 2001
V době, kdy se to stalo, mi bylo 37 let.
Zrovna jsem přestal kouřit crack.
Nevěděl jsem, co dělám, kam jdu.
Teď stojím v obchodě.
V 00:35 VSTOUPIL WALKER DO OBCHODU „LUSTY LIFE“
LUSTY LIFE HRAČKY PRO MILENCE
VE 2:39 PODŘÍZL HRDLO PRODAVAČE JAMESE CURRYHO
CURRY VYKRVÁCEL A WALKER Z MÍSTA ČINU UTEKL
O PĚT DNÍ POZDĚJI BYL ZATČEN
Řekli mi, že jsem někoho zabil.
Prý jsem to řekl ve své výpovědi.
Pravda. Zabil jsem ho.
Vůbec si to nepamatuju.
WALKER BYL OBVINĚN Z VRAŽDY PRVNÍHO STUPNĚ,
TRESTNÉHO ČINU, ZA KTERÝ HROZÍ TREST SMRTI
To, že dokázal někomu vzít život, to nedokážu pochopit.
Bolelo mě to, protože to je můj bratr.
Bylo to vážně zničující.
Jmenuji se Toni Walker-Colemanová a jsem Jamesova sestra.
Tohle je jediná rodinná fotka, na které jsme společně s Jamesem.
Nemáme moc fotek Jamese.
Byl to náš malý baculatý medvědí bráška.
Víte, rád se smál a tak.
Matka se snažila vytěžit maximum z toho, co měla.
Dobré dny byly skvělé, ale pak přišly i temné dny.
Hodně pila.
Někdy jsme prostě nevěděli, v jakém stavu přijde domů.
On byl ten, který to všechno odnášel nejhůř.
Bila ho prodlužovačkou, nebo čímkoli, co měla po ruce.
Když byla opilá, tak…
a on pak utekl.
Někdy utekl na týden nebo dva.
Někdy se během té doby dostal do problémů.
Často skončil v pasťáku a tak, dokud to nedotáhl do vězení.
Prostě byl pořád zavřený.
Nevzpomínám si na dobu…
kdy zůstal doma celý rok, aniž by se tam nevrátil.
Myslím, že se tomu říká být v ústavní péči.
Jako dítě jste pokaždé, když jste byl zatčen nebo vzat do vazby,
byl odvezen do zařízení pro mladistvé,
kde v 70. a začátkem 80. let,
tato zařízení byla provozována bývalými trestanci a pedofily.
Měli byste být v bezpečí, ale máte pocit, že vás umisťují
do různých rodin, aby vás zneužívali.
Vnitřně jsem se s tím ztotožnil,
protože jsem si nejdřív myslel, že je to moje vina.
Myslel jsem si, že to dělají
z nějakých špatných důvodů, ať už jsem udělal cokoli.
A nejdřív jsem se zhroutil…
Pak jsem vybuchl…
A zbytek jsem prostě zapomněl.
A tehdy přicházela má zatmění.
Vypadá to, že to je do značné míry ten vzorec.
A když se mi nepodaří si dostatečně ublížit,
tak ublížím někomu jinému.
To bylo silné.
A slyšela jsem věci, které jsem nikdy předtím neslyšela.
A bylo v tom hodně uvědomění.
Vím, že si toho hodně prožil.
Takže to bylo o to silnější.
To, co udělal, bylo špatné.
Ale kdo jsou ti zodpovědní jedinci, kteří nedělali svou práci?
Nikdo nezasáhl.
Místo toho to v něm nechali narůstat a hromadit
a jen čekali, až si vytvoří další epizodu v životě,
která ho dovedla tam, kde je teď.
A myslím si, že si to mnoho lidí nevšímá.
Vidí zločince.
A my vidíme…
člověka, který vyrůstal v těžkých časech
a potřeboval hodně lásky a pozornosti.
To je to, co vidíme.
BUDOVA MĚSTSKÉ VEŘEJNÉ BEZPEČNOSTI
NA POČEST POLICISTŮ ROCHESTERSKÉHO ODDĚLENÍ
WALKER BYL 12. ČERVENCE 2001 ZATČEN ROCHESTERSKOU POLICIÍ
Jmenuji se Joe Dominick.
Během své kariéry jsem se podílel na vyšetřování 200 až 250 případů vražd.
Tento případ je v mé první desítce.
Nejde jen o násilí, které bylo použito.
Jde o souhrn okolností, které se na něm podílely.
Co vám mohu říct o oběti v tomto případu,
panu Currym, bylo, že o něm nebylo mnoho informací.
Popsal bych ho jako samotáře.
Nepodařilo se nám se spojit s nikým z jeho rodiny.
Jeho poslední chvíle byly pro něj nejspíš příšerné.
Někdo k němu přišel zezadu, vzal nůž na krabice
a pořezal ho od ucha k uchu.
V určitém okamžiku vykrvácel a zemřel.
Upřímně řečeno, horší smrt si asi nedokážu představit.
Chování Jamese Walkera, když jsme ho přivedli k výslechu,
bylo pro mě tou děsivou částí tohoto případu.
Protože byl tak klidný a nenucený
ohledně toho násilného zločinu, který spáchal
a bylo to prostě neobvyklé přiznání.
AČKOLI NYNÍ TVRDÍ, ŽE SI NEVZPOMÍNÁ, ŽE BY USMRTIL CURRYHO,
V DOBĚ SVÉHO ZATČENÍ WALKER POSKYTL POLICII PODROBNOU VÝPOVĚĎ
Požádal o krabičku cigaret, dali jsme mu nějaké cigarety
a on se nám otevřel a začal vyprávět, jak se stalo,
že zabil pana Curryho.
Když jsem s ním mluvil, napadlo mě: „Je to docela příjemný chlapík.“
Ale jako bych se díval na čiré zlo.
Víte, tenhle chlápek je čiré zlo.
Už jen proto, že tam sedí a vypráví vám podrobnosti o tom, jak tu oběť zabil.
Je to prostě, já nevím.
Bylo to něco, co mi utkvělo v paměti, protože to bylo tak bizarní.
Co se týče tvrzení Jamese Walkera, že byl během zločinu emocionálně narušený,
to je něco, co jsem mu tehdy nevěřil a nevěřím tomu ani teď.
CENTRÁLNÍ SEKCE VYŠETŘOVÁNÍ
WALKER BYL ZATČEN POTÉ, CO BYL IDENTIFIKOVÁN
NA ZÁBĚRECH Z BEZPEČNOSTNÍ KAMERY V OBCHODĚ
Takže tohle video je z kamerového systému v obchodě.
A je na něm vidět, jak James Walker sbírá odvahu k loupeži.
A toto je oběť James Curry.
Stojí za pultem
a tady je James Douglas Walker.
Takže si jen tak povídají, nic se neděje.
A stráví tam skoro tři hodiny.
Myslím, že čeká, až přijde ten správný okamžik.
Přetočím to trochu dopředu.
A uvidíte…
James Curry opouští prostor pokladny.
Tady. Curry opouští pokladnu
a v tu chvíli dojde k vraždě.
Stane se to opravdu rychle, mrknutím oka.
Vlastně se to děje právě teď.
James Curry právě přišel o život.
Tady přichází Walker.
Vejde do prostoru pokladny
a teď se chystá projít její útroby.
Něco s tou pokladnou musí být.
Nedaří se mu dostat do dalšího šuplíku, protože otevřel horní šuplík
a nic v něm není.
Jak se to otvírá?
Nyní křičí na Jamese Curryho: „Jak se to otvírá?“
Myslím, že James Curry už byl v tu chvíli nejspíš mrtvý.
Otírá pokladnu
a nakonec odchází.
Takže tvrdit, že byl vyšinutý a nevěděl, co dělá
v době, kdy tu loupež spáchal, je v podstatě nesmysl, ne?
Nešlo o nic jiného než o tu loupež.
To je vše. Prostě a jednoduše.
Tento konkrétní zločin
nebyl pro Jamese Walkera jednorázovou záležitostí.
V minulosti už lidi pořezal a je to takový jeho modus operandi.
SEDM LET PŘED VRAŽDOU JAMESE CURRYHO
WALKER SPÁCHAL TÉMĚŘ TOTOŽNÝ ÚTOK
A JAKO ZBRAŇ POUŽIL ROZBITOU LÁHEV OD PIVA
Bylo to traumatizující.
Bylo to strašné.
Je to něco, na co nikdy nezapomenete.
Naučil jsem se s tím vyrovnat, ale to neznamená, že odpustím,
co se stalo a jak mě to změnilo a co mi to vzalo.
V ROCE 1994 BYL DAVID OGDENSKI PRODAVAČEM
V OBCHODĚ PRO DOSPĚLÉ V CENTRU ROCHESTERU
Bylo asi 7:30-7:40 ráno a tehdy se to všechno stalo.
DAVID OGDENSKI BÝVALÝ PRODAVAČ
Slyšel jsem za sebou jeho hlas a cítil jsem něco jako ránu,
jako lehké poklepání nebo tak něco.
Myslel jsem si, že si dělá legraci, dokud jsem se nepodíval dolů a neuviděl
tu docela velkou louži krve.
Podíval se na mě a řekl, že mě zabije.
Šel z něho jen čirý chlad a vypadal bezcitně.
Nic, prostě tě zabiju.
Myslel jsem si, že je po mně
a prostě jsem…
řekl jsem mu, že se mi mám v říjnu narodit dcera.
A dodal: „Chci jenom vidět svou dceru.
Vezmi si, co chceš, z obchodu, z pokladny.
Je mi to fuk. Chci jen vidět svou dceru.“
A on se najednou velmi překvapivě,
a dodnes mě to zaráží, prostě najednou přestal
a řekl mi, ať tam počkám deset minut.
Pak odešel.
Policie mi řekla, že ho chytili asi o 15 minut později,
jak si vykračuje po ulici s velkým pytlem drobných,
které si odnesl z obchodu.
Šel jsem na záchod zkontrolovat svá zranění
a z krku jsem si vytáhl poměrně velký kus skla
dost velký kus skla.
Tady na krku mám hodně velkou jizvu.
Taky mám další jizvu na hrudi, kde byla kůže prostě stržena
Mám celkem asi 13 různých zranění.
WALKER BYL ODSOUZEN K MAXIMÁLNÍMU TRESTU OSMI LET
ZA ÚTOK NA DAVIDA OGDENSKÉHO
V PROSINCI 1999 BYL PODMÍNEČNĚ PROPUŠTĚN POTÉ, CO SI ODSEDĚL POUZE PĚT LET
Nechápal jsem to a nikdo mi to nedokázal vysvětlit,
proč byl takto stíhán.
Když jsem se na to ptal, nedostal jsem žádnou odpověď.
Nemůžu si pomoct, ale myslím, že kdyby byl ve vězení déle,
možná by ten člověk, kterého zabil, byl ještě naživu.
WALKER V ZÁŘÍ 2000 PORUŠIL PODMÍNKY PODMÍNEČNÉHO PROPUŠTĚNÍ
A BYL ODESLÁN NA PROTIDROGOVÉ LÉČENÍ
CYNTHIA MOONEYOVÁ SE V KVĚTNU 2001 STALA WALKEROVOU PROBAČNÍ ÚŘEDNICÍ
Když jsem se s panem Walkerem setkala poprvé, řekla jsem mu,
že mu ve všech směrech pomůžu,
aby změnil směr svého života.
Ale pořád to bylo na něm.
MOONEYOVÁ SE SNAŽILA POMOCI WALKEROVI VYPOŘÁDAT SE S CHOVÁNÍM,
KTERÉ PODLE NÍ VEDLO K JEHO KRIMINALITĚ
Při dozoru nad panem Walkerem mi šlo hlavně o jeho zneužívání návykových látek,
protože to přímo souvisí s jeho sklonem k násilí
a je hluboce zakořeněno v jeho kriminálním chování.
Asi měsíc a půl jeho podmínky
se mi hlásil, jak měl, běžná administrace,
a prozradil mi, že o víkendu recidivoval.
Řekla jsem mu: „Hned běžte za svým poradcem pro léčbu závislostí,
vymyslete plán, intenzivní plán, a zavolejte mi odtamtud.“
A on to udělal. Udělal přesně to, o co jsem ho požádala.
Šel přímo za svým poskytovatelem léčby
a vymysleli intenzivní plán léčby,
jak se vypořádat s jeho recidivou.
A pak už se mi neozval.
O NECELÝ MĚSÍC POZDĚJI WALKER ZABIL JAMESE CURRYHO
Příště jsem viděla Jamese Walkera,
když byl ve vazbě.
James působil velmi poraženě, velmi tiše.
Dokonce i jeho řeč těla vyjadřovala jen smutek.
Skoro jako by si uvědomil, že si právě zničil život.
Ale opět se soustředil na to,
že si zničil život, ne na život, který vzal.
Nemůžu říct, že bych litovala, že jsem mu pomohla.
Snad nikdy nebudu.
Doufám, že nikdy nebudu litovat, že jsem pomáhala lidem.
Ale on se rozhodl nepřijmout pomoc, která mu byla nabízena.
Takže to jde za ním.
Myslím, že jeho zatmění, pokud existují, jsou způsobeny tím, že si to sám vybral.
Rozhodl se neřešit své duševní zdraví, své zneužívání návykových látek
a pak to používá jako záminku k tomu, aby pobodal, zabíjel a dělal násilné věci.
Takže mu nevěřím, že to není jeho vina.
Je to zcela jeho vina, a to rozhodnutí bylo na něm.
WALKER ČELIL MOŽNOSTI TRESTU SMRTI
ZA VRAŽDU JAMESE CURRYHO
James Walker nikdy neměl šanci.
Někdo, kdo prožil dětství plné traumat,
neléčených duševních nemocí a stupňujícího se zneužívání drog,
to bude mít vliv na zvládání stresu.
Díky tomu jsou náchylní k tomu, aby propadli nutkání
a páchali strašné, příšerné zločiny.
V MĚSÍCÍCH NÁSLEDUJÍCÍCH PO ZATČENÍ
SE WALKEROVA PŘÍPADU UJALA NEWYORSKÁ KANCELÁŘ OBHÁJCŮ
Jsem Bill Easton.
Jsem právník v Rochesteru a zastupoval jsem Jamese Walkera.
Jsem rozhodně soucitný člověk. Jsem na to hrdý.
ODVOLACÍ SOUD STÁTU NEW YORK
Když jsem se s Jamesem seznámil a začal ho zastupovat,
okamžitě jsme se vydali získat co nejvíce záznamů,
abychom co nejhlouběji prozkoumali jeho minulost.
A během šesti týdnů
jsme narazili na přehršel záznamů,
které ukazovaly, že jeho dětství bylo prostě traumatické.
James byl jedním ze sedmi dětí, které se narodily jeho matce
od sedmi různých otců.
Jeho dětství bylo poznamenáno zneužíváním, zanedbáváním
a naprostým nedostatkem rodičovského vedení.
Uváděné podrobnosti jsou děsivé.
„Když mu bylo 16 měsíců,
neznámý dospělý položil Jamese na rozpálená kamna.
James byl přijat na pohotovost s popáleninami druhého a třetího stupně
které měl na hýždích ve tvaru plotýnky.“
než se jeho zranění zahojila natolik, aby mohl být propuštěn.
A v jeho rodině se v minulosti vyskytovalo násilí, při kterém došlo k zabíjení.
PŘÍRUČKA PRO SOUDCE
Jamesův otec byl zastrašující, násilnický muž
a byl zastřelen,
když bylo Jamesovi 15 let.
Vyrůstal tedy v rodině, kterou formovalo a deformovalo násilí.
Měl to, čemu říkáme polehčující okolnosti.
Není to obhajoba ani omluva zločinu,
ale dává to zločin do souvislosti.
Uvedli jsme, proč by byl trest smrti
pro Jamese Walkera nevhodným trestem.
EASTON SESTAVIL ZPRÁVU,
KTEROU PŘEDLOŽIL OKRESNÍMU STÁTNÍMU ZASTUPITELSTVÍ
PŘED WALKEROVÝM SOUDEM
Existuje mnoho lidí,
kteří trpí alkoholismem nebo drogovou závislostí,
a mnoho dětí je produktem rozvrácené rodiny.
Jiné jsou vychovávány rodiči alkoholiky.
Některé zažívají uvěznění jednoho z rodičů nebo násilí v rodině.
Několik jich přijde o rodiče kvůli násilí.
Ale na tomto případu není výjimečný jeden jediný faktor,
ale James měl všechny.
Jedná se o muže, jehož život byl strašlivě pokřiven
a on podlehl faktorům, kterým bychom na jeho místě podlehli všichni.
NA ZÁKLADĚ EASTONOVY ZPRÁVY
SE STÁTNÍ ZÁSTUPCI DOHODLI,
ŽE NEBUDOU USILOVAT O POPRAVU JAMESE WALKERA
MÍSTO TOHO PO JEHO USVĚDČENÍ
BYL ODSOUZEN K DOŽIVOTNÍMU VĚZENÍ BEZ MOŽNOSTI PODMÍNEČNÉHO PROPUŠTĚNÍ
Když jsem se dozvěděl, co James udělal, byl jsem velmi zklamaný.
Nemáte právo někomu vzít život. To patří Bohu.
WALKER MĚL V DĚTSTVÍ NEJBLIŽŠÍ VZTAH
SE SVÝM STARŠÍM BRATREM TEDDYM
Jmenuji se Theodore Walker a jsem prvorozený ze sedmi sourozenců.
Bylo mi asi 22 let, když jsem konečně odevzdal svůj život Pánu.
Neměli jsme to, co někteří lidé považují za nejlepší život.
Museli jsme si vystačit sami.
Dávali jsme si na chleba cukr,
jen abychom měli co jíst.
Měl jsem těžké dětství.
Víte, prodával jsem trávu a kokain a podobně.
Ale myslím, že on to vzal trochu extrémněji než já,
co se týče toho okrádání a podobných věcí.
Můj bratr James byl vždycky fyzicky přítomný.
Když se naštval, tak bylo náročné ho zkrotit.
Řekla bych, že od osmi let se to začalo opravdu projevovat,
kdy s ním nemohl nikdo nic dělat, když se rozčílil.
Stal se z něj jiný člověk, pak se opravdu choval nezvladatelně.
Jako by nešel nezastavil. Neslyšel vás. Byl mimo.
V koutku duše jsem vždycky cítil, že James zajde příliš daleko,
až nebude návratu.
Nikdy jsem to neřekl dopředu, protože jsem tomu nechtěl věřit,
ale znamení tomu nasvědčovala.
THEODORE WALKER SE SVÝM BRATREM NEMLUVIL
A ON NESLYŠEL JEHO HLAS OD DOBY, KDY BYL PŘED 20 LETY UVĚZNĚN
Moje zatmění byla mým a matčiným nejstřeženějším tajemstvím.
Nechtěla, aby ostatní děti věděly, že mám takové problémy.
A nechtěla, abych si myslel, že se mnou bude zacházet jinak.
Vždycky jsem měl domov, ale když jsem se propadal do svých zatmění
a zase z nich unikal,
občas jsem se probouzel na místech, kde jsem nevěděl, kde jsem
Jsem dítě. Mám být doma se svými sourozenci.
A já se probouzím za budovou.
A ani nemůžu jít domů, protože nevím, kde jsem.
Měl jsem strach. Nikdy jsem nevěděl, co se stane a kdy se to stane.
Odehrálo se to proto, že na mě někdo křičel nebo mě někdo týral.
Nic jsem si nepamatoval, protože jsem si to nechtěl nepamatovat.
To, co jsem slyšel, je naprosto fenomenální.
Otevřel své srdce.
To mi teď pomohlo pochopit,
co jsem s ním prožíval, když měl zatmění,
protože jsem si myslel, že je to prostě…
to je prostě James, protože byl vždycky drsný.
Ale teď už víme, že si vlastně nepamatoval,
co právě udělal.
Nikdy se nesvěřoval se spoustou svých osobních věcí.
Držel to v sobě,
ale tenhle James, který tu teď mluví,
je změněný James.
Jo. Je to pro mě trochu emotivní…
abych byl upřímný.
Jsem teď lepší člověk než předtím.
Ode dne zatčení beru léky.
Nespáchal jsem násilný čin proti sobě
ani nikomu jinému…
za více než 20 let.
Do konce života budu potřebovat léky a možná i terapeuta
a není to kvůli spáchanému trestnému činu.
Potřeboval jsem to před jeho spácháním.
ČTYŘI MĚSÍCE PO PRVNÍM ROZHOVORU
SOUHLASIL JAMES WALKER S TÍM, ŽE ODPOVÍ NA DALŠÍ OTÁZKY
Rozhodl se neřešit své duševní zdraví, své zneužívání návykových látek
a pak to používá jako záminku k tomu aby pobodal, zabíjel a dělal násilné věci.
Faktem je, že…
když jsem potřeboval pomoc, požádal jsem o ni.
Poradkyni a terapeutovi jsem řekl: „Tohle prožívám
a nemám své léky.“
„Jo, dobře. Stavte se příští týden.“
Takže to není tak, že bych se úplně obrátil k drogám.
Tím, že jsem vysadil léky, jsem prostě ztratil kontakt s realitou.
Ale teď tu sedím před vámi.
Už nejsem ten člověk.
Už nikdy takový nebudu.
Už se nestydím říct: „Hele, potřebuju pomoc.
Proč si myslíte, že jste spáchal dva téměř totožné útoky na muže,
kteří pracovali v obchodech pro dospělé?
No, abych byl naprosto upřímný,
protože když jsem jako dítě vyrůstal na ulici,
tito lidé na těchto místech mi ubližovali nejvíc.
Nic víc za tím není.
Kdybyste byli v centru,
tak si ulovíte něco k jídlu, najdete si oblečení, můžete dělat cokoli.
Ale právě tihle lidé používali
tyhle věci jako návnadu, aby ubližovali dětem,
a já jsem byl jedním z těch, kterým ubližovali.
V hlavě vidím ty lidi, kteří mi ublížili,
a udělal jsem to, co jsem udělal.
Nikdy se nesvěřoval se spoustou svých osobních věcí. Držel to v sobě.
Ale tenhle James, který tu teď mluví…
je změněný James.
To je pokrok a já si musím vzít každý kousek, který můžu dostat,
když jde o mého bratra.
A chci mu dát veškerou pozitivní podporu, kterou mu můžu dát,
aby pokračoval v tom, co dělá. Neměň se.
Bylo velmi těžké to poslouchat.
Jenom slyšet jeho hlas,
tak těch 20 let boje a změn stálo za to.
To, že jsem se stal člověkem, jakým jsem teď, bylo pro mě jako odměna.
Víte, bál jsem se sebe, ale trpěl jsem velmi dlouho,
protože jsem se neznal.
Ale teď, když už se znám, není čeho se bát.
Překlad titulků: Kateřina Richard