‎Aș folosi expresia „mare lucru”, ‎dar a fost un eveniment foarte serios.
‎Era aproape ora 17:00.
‎Am plecat către aeroport.
‎Acolo, am văzut avionul pe pistă.
‎Nimeni nu știa precis ce se întâmplase,
‎în afară de faptul ‎că tipul jefuise o farmacie
‎și că luase ostatic un tânăr în avion.
‎Cu toții aflam lucrurile din mers, ‎neștiind ce se va întâmpla.
‎Era foarte liniște.
‎Până la focurile de armă.
‎DE LA REINTRODUCEREA ‎PEDEPSEI CU MOARTEA ÎN SUA, ÎN 1976,
‎PESTE 8.000 DE PERSOANE ‎AU FOST CONDAMNATE LA MOARTE PENTRU OMOR.
‎ACEASTA E POVESTEA ‎DEȚINUTULUI CONDAMNAT LA MOARTE #22740
‎Nu se întâmplă multe lucruri ‎într-un orășel ca ăsta.
‎Am avut omucideri în zonă,
‎dar acum era ceva de amploare.
‎Toată lumea era șocată ‎de ceea ce se întâmplase.
‎UN SERIAL NETFLIX
‎O ZI PROASTĂ
‎TRECEREA INTERZISĂ
‎PENITENCIARUL CROSSROADS ‎SHELBY, MONTANA
‎Așa. Unu, doi, trei, patru, cinci.
‎Mulțumesc.
‎N-aș fi reușit.
‎ÎN 1985, DAVID KEITH ‎A FOST CONDAMNAT LA MOARTE PENTRU OMOR.
‎Mă numesc David Cameron Keith.
‎N-am comis niciun act violent ‎până în acea zi.
‎ESTE ÎNCHIS DE 37 DE ANI.
‎A fost cea mai urâtă zi.
‎Cele mai proaste decizii ale mele ‎au dus la acel moment, dar…
‎Asta e situația.
‎Nu e ceva ce pot lua înapoi ‎fiindcă-mi pare rău.
‎DAVID S-A NĂSCUT ‎LA SPOKANE, WASHINGTON, ÎN 1956.
‎TATĂL LUI ERA UN AVOCAT CUNOSCUT ‎DIN LOCALITATE.
‎Tata era un om excelent.
‎Era un avocat excelent. ‎Dar nu prea a fost tată.
‎Bea mult.
‎Era un alcoolic funcțional.
‎Era foarte funcțional.
‎Se spune despre copiii predicatorilor ‎că au probleme
‎fiindcă sunt copii de predicatori.
‎E la fel și în cazul copiilor de avocați.
‎Nu eram supravegheați.
‎Am băut alcool la opt-nouă ani, ‎dacă nu cumva mai devreme,
‎fiindcă tata dădea petreceri.
‎Se beau cocktailuri.
‎Probabil că m-am și îmbătat ‎de câteva ori de față cu ei,
‎dar nu-mi amintesc ‎să mă fi pus la punct vreodată.
‎Eram…
‎o piesă de mobilier.
‎LA 11 ANI, ‎DAVID A FOST TRIMIS LA INTERNAT,
‎LA 1.000 DE KILOMETRI DEPĂRTARE ‎DE FAMILIA LUI.
‎Asta nu m-a făcut să simt că sunt dorit.
‎Am început să iau droguri.
‎Drogurile făceau mai ușor de suportat ‎unele traume emoționale.
‎Am început cu droguri obișnuite, ‎cum ar fi marijuana.
‎Dar n-a fost nevoie de mult timp
‎ca să ajung la ace și amfetamine.
‎Am devenit tot mai dificil ‎până pe la 20 de ani.
‎Apoi, m-am adâncit tot mai mult ‎în latura infracțională a vieții.
‎N-am profitat de mediul ‎și de viața pe care am primit-o,
‎să mă fi folosit de ele.
‎Mi-am băgat un ac în braț, asta am făcut.
‎CA ADULT, DEPENDENȚA DE DROGURI ‎ÎI ADUCE LUI DAVID
‎MAI MULTE CONDAMNĂRI LA ÎNCHISOARE ‎PENTRU JAF ȘI FURT.
‎ÎN 1984, AVEA 27 DE ANI, ERA ȘOMER
‎ȘI ÎNCERCA ‎SĂ ASIGURE TRAIUL UNEI FAMILII TINERE.
‎În acea perioadă, ‎viața mea a mers din rău în mai rău.
‎Eram dependent de droguri.
‎Nu lucram. Nu voiam să mă angajez.
‎Spărgeam farmacii noaptea
‎și vindeam ce furam oamenilor din Spokane.
‎Nu era nimic violent în ceea ce făceam.
‎Eram un delincvent.
‎Asta era activitatea mea.
‎Asta ar fi trebuit să-mi ofere ‎venitul necesar, dar nu mi-l oferea.
‎Luam prea multe droguri.
‎Știam că trebuia să plătesc chiria.
‎Trebuia să plătesc pentru mâncare.
‎Cu o soție și trei copii, nu poți…
‎Nu puteam… să trăim fără niciun venit.
‎Știam că trebuie să fac ceva ‎ce nu mai făcusem.
‎LA 11 IANUARIE 1984,
‎DAVID A PLECAT SĂ COMITĂ, ‎PENTRU PRIMA DATĂ, UN JAF ARMAT.
‎Așa că am ieșit în dimineața aceea
‎și am mers cu mașina ‎prin vestul Montanei, căutând…
‎un magazin care să pară confortabil, ‎dacă se poate spune așa.
‎LA ORA 11:00, DAVID A INTRAT ‎ÎNTR-O FARMACIE LOCALĂ
‎ȘI, AMENINȚÂND CU ARMA, ‎A CERUT BANI ȘI MEDICAMENTE.
‎Am jefuit farmacia aceea.
‎Nu mi s-a părut că mersese bine, ‎așa că am plecat din oraș.
‎Am ieșit pe autostrada 93. ‎O mașină de poliție a vrut să mă oprească.
‎Ieșisem din închisoare de câteva luni.
‎În loc să mă las arestat,
‎am dus mașina ‎în parcarea unui mic magazin general.
‎Apoi, am intrat în magazin.
‎Voiam să mă protejez.
‎Nu știu de unde-mi veneau ideile. ‎Nu mai făcusem așa ceva.
‎Am intrat și am văzut mișcare ‎cu coada ochiului.
‎Am știut că umbra pe care o văzusem ‎n-avea să-mi asigure protecție,
‎așa că am tras cu arma în direcția aceea.
‎Apoi am pus pistolul
‎la ceafa unei persoane mai mici,
‎care s-a dovedit a fi un băiat de 13 ani.
‎DAVID A PLECAT DE LA MAGAZIN
‎LUÂNDU-L ȘI PE WILLIAM CROSSE, ‎DE 13 ANI, SUB AMENINȚAREA ARMEI.
‎Ne-am urcat ‎în camioneta tatălui băiatului.
‎O procesiune de mașini de poliție ‎ne-a urmărit până la aeroport.
‎Încercam să scap. ‎Am încercat să scap ore întregi.
‎PE DRUMUL CĂTRE AEROPORTUL POLSON,
‎DAVID A OPRIT DE MAI MULTE ORI ‎PENTRU A NEGOCIA CU POLIȚIA.
‎Șeriful a acceptat ‎să-mi ofere un avion și un pilot
‎în schimbul copilului.
‎M-am gândit ‎că, dacă mă urc în avion și decolăm,
‎pilotul o să mă ducă în Munții Stâncoși.
‎L-aș fi lăsat liber pe pilot ‎și mi-aș fi văzut fericit de drum.
‎Da, fericit.
‎Fără nevastă, fără copii.
‎Asta îmi trecea prin cap atunci.
‎La aeroport,
‎avionul era înconjurat ‎de mașini de poliție,
‎care s-au retras câteva sute de metri.
‎Pilotul era acolo, lângă avion.
‎PILOTUL HARRY SHRYOCK ‎S-A OFERIT VOLUNTAR
‎SĂ IA LOCUL COPILULUI ‎PE CARE DAVID ÎL AVEA OSTATIC.
‎Nu aveam de gând să-l omor ‎pe primul ostatic, pe copil.
‎Mă gândeam ‎că, imediat ce-i dau drumul copilului,
‎o să fiu împușcat ‎și viața mea se va termina.
‎Ei bine, nu s-a întâmplat așa.
‎DAVID A ELIBERAT COPILUL ‎ÎN SCHIMBUL PILOTULUI.
‎După ce ne-am urcat în avion,
‎țineam arma îndreptată ‎spre pilot, noul ostatic.
‎Și aveam speranțe ‎că voi supraviețui acelei nopți.
‎Că nimeni nu va fi împușcat.
‎Pilotului îi ia cam jumătate de oră ‎să pornească avionul.
‎Dar, în acest timp,
‎fără ca eu să știu,
‎alți polițiști erau dedesubtul avionului
‎și dezumflau cauciucurile.
‎Avionul nu putea să plece nicăieri.
‎ÎN TIMP CE NEGOCIATORII ‎CONTINUAU SĂ DISCUTE CU DAVID,
‎UN LUNETIST AL POLIȚIEI ‎A LUAT POZIȚIE PE AERODROM.
‎În timpul negocierilor, ‎a trebuit să ies pe ușa avionului,
‎ca să vorbesc cu șeriful.
‎La un moment dat, când m-am aplecat,
‎lunetistul, care era la vreo 45 de metri, ‎s-a gândit că are linie de tragere.
‎M-a împușcat.
‎DAVID A FOST ÎMPUȘCAT ÎN PIEPT,
‎DAR A RĂMAS CONȘTIENT.
‎Eram rănit grav.
‎Îmi dădeam seama că nu era bine.
‎Urma să mor repede.
‎Viața mea urma să se termine.
‎M-am gândit: „O să-l împușc pe pilot.
‎Nu vreau să mor singur în seara asta.”
‎Nu voiam singurătate…
‎Nu a fost vorba de un concept spiritual ‎sau altceva de genul acesta.
‎Pur și simplu, nu voiam să mor singur.
‎DAVID L-A ÎMPUȘCAT ÎN CAP ‎PE PILOTUL HARRY SHRYOCK.
‎SHRYOCK A MURIT LA FAȚA LOCULUI.
‎După ce l-am împușcat pe pilot,
‎am lăsat arma jos ‎și am început să ies cu spatele din avion.
‎E ultima mea amintire conștientă.
‎Cred că am fost împușcat ‎la ușa aeronavei când am ieșit.
‎Am fost împușcat în ceafă.
‎Cei mai mulți nu supraviețuiesc ‎când sunt împușcați în ceafă.
‎Iată-mă aici, după 38 de ani.
‎Ce zici de asta?
‎Mă îngrozește că pot să râd de asta.
‎DAVID A PETRECUT ZECE ZILE ÎN COMĂ.
‎DUPĂ OPT LUNI,
‎A FOST DECLARAT APT ‎PENTRU A FI JUDECAT PENTRU OMOR.
‎Regret totul cu toată ființa mea.
‎Poate că nu par a avea multe regrete.
‎Crede-mă, există.
‎Nu m-am trezit în dimineața aceea
‎cu gândul ‎că voi ucide pe cineva în acea zi.
‎Aș vrea să mă fi oprit ‎și să-mi zic „Stai!”
‎Dar… n-am făcut-o.
‎Atunci…
‎circuitul emoțiilor nu era activat,
‎ca la Delta, din Star Trek.
‎Iisuse!
‎Aș vrea să-mi fi păsat.
‎Emoțiile nu făcuseră niciodată parte ‎din viața mea de adult.
‎Nu făceau parte nici atunci.
‎Nu-mi place să mă analizez prea profund.
‎N-ar trebui să zic că nu-mi place. ‎Nu o fac așa des.
‎Nu e nimic prea plăcut acolo.
‎Nimic nu e bine în tot ce s-a întâmplat.
‎Nu e chiar adevărat. A fost foarte bine
‎că pilotul s-a oferit voluntar ‎pentru acel copil,
‎pentru a-i lua locul copilului.
‎A fost singurul lucru bun ‎care s-a întâmplat în acea zi.
‎Dacă aș putea ‎să mă prefac că plâng, aș face-o.
‎Dar nu pot.
‎Mi-e dor de tatăl meu.
‎E aproape ciudat să spun asta ‎după 38 de ani.
‎Când îți pierzi părinții, ți-e dor de ei. ‎La orice vârstă.
‎Sunt George Shryock, ‎fiul lui Harry Lee Shryock.
‎Impactul pe termen lung ‎al acelor întâmplări,
‎al morții lui,
‎a fost foarte puternic ‎pentru întreaga familie.
‎Nepoții noștri…
‎Nepoților lui, copii noștri, ‎le-a fost dor de el.
‎Noi l-am cunoscut. Încă știm cine a fost.
‎Ei, nu.
‎Aș vrea ca băieții mei ‎să fi beneficiat de influența lui.
‎Ăsta e un mare regret.
‎Tata provenea din Ohio, ‎dintr-un mediu modest.
‎În copilărie, avea mereu viziuni, ‎aproape ca Peter Pan, despre zbor.
‎Așa că, la 20 de ani,
‎s-a înscris în corpul de cadeți ‎al Aviației Militare.
‎Tata a petrecut 30 de ani în armată ‎și pe trei teatre de război:
‎Al Doilea Război Mondial, ‎Coreea și Vietnam.
‎S-a pensionat la 51 de ani.
‎Desigur, a fost decorat ‎pentru că participase la multe lupte.
‎Era un pilot foarte bun.
‎ÎN ZIUA EVENIMENTELOR,
‎HARRY SHRYOCK A LĂSAT UN BILET ‎PENTRU SOȚIA SA ÎN CASA FAMILIEI.
‎A lăsat biletul pe blat, ‎fiindcă mama nu era acasă.
‎Pe ea o chema Dee, iar el, Lee.
‎„O luare de ostatici la sud de oraș.
‎Trebuie să-l duc pe șerif acolo.
‎Lee”.
‎O ORĂ MAI TÂRZIU, ‎HARRY SHRYOCK ERA ÎMPUȘCAT MORTAL.
‎Am fost foarte furios câțiva ani.
‎Soția mea zice că încă sunt furios. ‎Nu sunt cu adevărat furios. Sunt detașat.
‎Keith trebuie să se descurce ‎cu el însuși și cu Dumnezeu.
‎KEITH, APT PENTRU PROCES
‎E clar că e foarte inteligent.
‎Ar fi putut lua decizii morale ‎și etice când a devenit matur.
‎Iar în ceea ce privește remușcările lui…
‎Mi-e greu să cred asta, ‎având în vedere istoricul lui.
‎Keith era foarte hotărât. ‎Nu s-a întâmplat doar în acea zi,
‎a avut un traseu de 10 ani ‎către destinul lui.
‎Decizia de a ierta o persoană ‎pentru faptele sale e individuală.
‎Unii nu pot ierta, iar pentru alții, ‎e un mod de a-și curăța sufletul.
‎Fratele meu e rezultatul copilăriei lui.
‎Nu ar fi ceea ce e azi
‎dacă nu ar fi apucat ‎pe această cale în copilărie.
‎Sunt Bruce Keith
‎și sunt fratele mai mare ‎al lui David Keith.
‎DUPĂ EVENIMENT, ‎BRUCE A FOST PRINTRE PRIMII
‎CARE L-AU VIZITAT PE DAVID ‎LA TERAPIE INTENSIVĂ.
‎Văzându-l la spital, ‎cu tuburi și fire agățate de el,
‎între ecrane care-i afișau pulsul…
‎E foarte intimidant ‎să vezi o rudă apropiată așa.
‎Poate că mai vezi asta la televizor ‎din când în când,
‎dar când o vezi în viața reală, ‎chiar în fața ta, e greu.
‎DAVID A TRECUT PRIN MULTE OPERAȚII ‎PENTRU SALVAREA VIEȚII.
‎Nimeni nu știa dacă va trăi sau va muri.
‎De unde era ținut în viață de aparate,
‎am auzit că s-a stabilit data procesului.
‎Nu e normal să duci la tribunal ‎pe cineva care se reface.
‎Trebuie să aștepți ‎până când se poate apăra.
‎Era multă presiune asupra lui
‎să apară în fața unui judecător ‎după chestia asta oribilă
‎și să suporte consecințele.
‎DAVID URMA SĂ FIE JUDECAT ‎PENTRU UCIDEREA LUI HARRY SHRYOCK
‎ȘI PENTRU RĂPIREA LUI WILLIAM CROSSE JR.
‎ERA PASIBIL DE PEDEAPSA CU MOARTEA.
‎DAVID A ALES SĂ NU CONTESTE ACUZAȚIILE ‎ȘI A RENUNȚAT LA DREPTUL LA PROCES.
‎Când s-a ridicat la tribunal ‎și a pledat vinovat pentru acuzații,
‎am înțeles de ce a făcut asta.
‎Era o parte a asumării responsabilității.
‎Am stat în sala de judecată ‎și am ascultat pronunțarea sentinței.
‎Îmi amintesc clar cuvintele judecătorului.
‎A zis: ‎„Fiule ai dat-o în bară rău de tot.”
‎LA 10 APRILIE 1985, DAVID A PRIMIT ‎DOUĂ SENTINȚE DE CONDAMNARE LA MOARTE.
‎Câți au auzit de două pedepse cu moartea ‎în aceeași sală de judecată?
‎Cred că pedeapsa pe care a primit-o David,
‎așa cum a fost comunicată de judecător, ‎nu a fost corectă.
‎Nu cred că uciderea cuiva
‎e un demers care merită făcut.
‎Ani întregi, nu s-a făcut nimic.
‎Dar…
‎Se știe sigur că nu-l vom mai vedea, ‎decât după gratii.
‎A ales să-și recunoască vinovăția, ‎fiindcă știa ce făcuse.
‎A fost sincer cu el și cu judecătorul.
‎Întotdeauna o să-i pară rău ‎pentru ce a făcut.
‎Înțelege că și-a făcut rău cu mâna lui.
‎Înțelege că a plătit un preț mare ‎pentru acțiunile sale.
‎E un pericol pentru societate?
‎Nu prea cred.
‎Mi-ar plăcea să-l văd eliberat ‎și că-i merge bine.
‎E posibil.
‎Nu se pune problema ‎că ar fi o persoană nevinovată.
‎Se știe sigur cine e autorul faptei.
‎Nu există o identitate greșită.
‎TRIBUNALUL DISTRICTUAL
‎Știți cum se spune,
‎irlandezii nu văd albul și negrul ‎fiindcă văd toate celelalte culori.
‎Asta e problema mea. ‎Văd toate culorile într-o poveste ca asta.
‎Sunt Jim Manley,
‎judecător la tribunalul Districtului 20,
‎jurisdicția în care s-a judecat cazul.
‎JIM MANLEY ERA PROCUROR ‎LA MOMENTUL CONDAMNĂRII LUI DAVID.
‎David Cameron Keith ‎a fost condamnat la moarte în sala asta,
‎la masa de acolo.
‎Când s-a anunțat sentința,
‎nu-mi amintesc ca el să fi zis ceva ‎sau să fi făcut o scenă…
‎JAMES MANLEY ‎JUDECĂTOR DISTRICTUAL
‎sau să fi arătat emoție.
‎În toate etapele procedurii,
‎a stat aici cu stoicism.
‎N-ai fi ghicit niciodată ‎că era pasibil de o sentință atât de dură.
‎E aproape nemaiauzit ‎ca cineva să pledeze vinovat
‎dacă știe că e posibil ‎să primească pedeapsa cu moartea.
‎Doar dacă vrea să moară.
‎A fost surprinzător. ‎Pe de altă parte, nu avea apărare.
‎Omuciderile îndeplineau ‎condițiile necesare
‎pentru acordarea pedepsei cu moartea.
‎De când e societatea umană, ‎a fost nevoie de pedepse.
‎Și…
‎Înțeleg partea asta.
‎Pe de altă parte,
‎existența pedepsei cu moartea ‎nu reduce omuciderile.
‎Totuși, dacă trebuie să urmez ‎litera și spiritul legii,
‎așa cum ne este ea oferită de legiuitor,
‎aș putea să-l condamn la moarte și azi.
‎Chiar dacă, personal, ‎nu sunt adeptul acestei pedepse.
‎JUDECĂTORUL DECIDE EXECUȚIA ‎PENTRU RĂPIREA ȘI OMUCIDEREA DIN 1984.
‎EXECUȚIA LUI DAVID A FOST STABILITĂ ‎PENTRU DATA DE 1 DECEMBRIE 1988,
‎LA APROAPE PATRU ANI ‎DUPĂ CONDAMNAREA LUI.
‎TRIBUNALUL ȚINUTULUI LAKE
‎ÎN SĂPTĂMÂNILE DINAINTE ‎DE DATA PROGRAMATĂ A EXECUȚIEI,
‎AVOCAȚII SĂI AU SOLICITAT CLEMENȚĂ ‎DIRECT GUVERNATORULUI.
‎Guvernatorul Swindon a studiat dosarul, ‎a vorbit cu cei implicați
‎s-a dus la închisoare ‎și a vorbit cu el față în față.
‎Au vorbit destul de mult.
‎Înțeleg că, la vremea aceea, ‎David Cameron Keith se botezase creștin,
‎mergea în licee și vorbea ‎despre infracțiuni și droguri.
‎L-a convins pe guvernator ‎că avea remușcări.
‎CB MCNEILL ‎SALA DE JUDECATĂ
‎Acesta i-a schimbat condamnarea la moarte
‎în închisoare pe viață ‎fără eliberare condiționată.
‎E prima dată
‎când un guvernator din Montana ‎comută o condamnare la moarte.
‎Înțeleg că David Cameron Keith ‎a prezentat mai multe fețe diferite
‎mai multor oameni de-a lungul timpului.
‎Nu știu ‎care e adevăratul David Cameron Keith.
‎Dar, dacă e sincer și are remușcări ‎pentru ceea ce a făcut
‎după consultarea familiei victimei,
‎n-aș obiecta ‎la eliberarea lui condiționată acum.
‎Când mă gândesc la tata, sunt mândră.
‎Nu de greșelile pe care le-a făcut,
‎ci sunt mândră ‎fiindcă, una peste alta, ne-a iubit.
‎Atât cât a putut.
‎Nu cred că a fost un om violent,
‎dar am văzut dependenți de droguri ‎puși cu spatele la zid.
‎Din păcate, aceștia fac orice ‎pentru a-și obține doza.
‎Ca să poată suporta viața.
‎Știu și nu există nicio îndoială
‎că n-a fost ceva premeditat.
‎N-a făcut asta din răutate, ci…
‎„Doamne! Îmi ies din minți ‎și nu știu ce să fac.”
‎CAMERON AVEA DOI ANI, IAR TRACI, NOUĂ, ‎CÂND TATĂL LOR A FOST ÎNCHIS.
‎ÎL VIZITEAZĂ CU REGULARITATE.
‎Cred că asta e singura poză cu mine și el.
‎Am mărit-o și o avem ‎pe perete, lângă scară.
‎Eu nu-l știu altfel decât la închisoare.
‎Chiar dacă a fost închis tot timpul, ‎a fost foarte bun cu mine.
‎Pentru cineva ‎care a fost încarcerat atâta timp…
‎N-am mai văzut pe cineva ‎cu o atitudine atât de pozitivă,
‎care încă vrea să schimbe ceva, încă vrea…
‎să facă parte din viața mea ‎și să afle ce-mi place,
‎și să le facă poze copiilor mei.
‎Vorbim săptămânal.
‎Toată lumea, indiferent de greșeli, ‎merită o șansă.
‎Sunt oameni.
‎Cred că a stat închis ‎pentru crimele pe care le-a făcut,
‎dar înțeleg și că a luat viața cuiva.
‎Nu m-am gândit niciodată la victime, ‎până acum.
‎Nu știu, fiindcă s-a întâmplat demult… ‎Aveam nouă ani și nu aveam capacitatea
‎să mă gândesc la victime.
‎Dar dacă l-ar întâlni sau ar vorbi cu el,
‎cred că l-ar ierta.
‎Mi s-a părut interesant ‎să vorbesc cu David Keith.
‎Am fost în preajma unor oameni ‎care comit infracțiuni.
‎El nu se potrivea cu acest profil.
‎Dacă l-ai întâlni pe David ‎la un restaurant,
‎ai zice că e un tip destul de normal, ‎foarte inteligent.
‎Nu era un tânăr prost. ‎A făcut alegeri greșite.
‎Sunt Dennis Jones ‎și am fost corespondent la ‎Missoulian.
‎PILOT MORT ÎN LUAREA DE OSTATICI
‎Am scris despre evenimentul de la aeroport ‎legat de David Keith și Harry Shryock
‎și am continuat să urmăresc cazul ‎până când a fost rezolvat.
‎MĂRTURIA UNUI UCIGAȘ
‎David a spus că fusese o zi proastă, ‎dar asta era puțin spus.
‎DENNIS JONES A FOST LA LOCUL FAPTEI ‎ÎN ZIUA EVENIMENTULUI.
‎L-A INTERVIEVAT PE DAVID ‎ÎN SPITAL ȘI LA ÎNCHISOARE.
‎AU PĂSTRAT LEGĂTURA TIMP DE MAI MULȚI ANI.
‎Am vorbit cu David ‎în timpul a numeroase interviuri,
‎și am continuat să ținem legătura, ‎el scriindu-mi scrisori.
‎Nu știam ‎că și alții îi luaseră interviuri.
‎Au avut acces la el ‎la fel de mult ca mine,
‎dar la un moment dat, ‎el nu vorbea decât cu mine.
‎Mi-a scris multe lucruri personale ‎despre emoțiile sale.
‎Era foarte transparent.
‎Toate păreau să fie foarte sincere.
‎Nu cred că încerca ‎să impresioneze pe nimeni.
‎Chiar cred că avea remușcări ‎pentru ceea ce făcuse.
‎În mare parte, era vorba ‎de dorința sa de a-și exprima vinovăția.
‎M-am mințit singur… cât, 12 ani?
‎I-am mințit pe toți, de fapt.
‎Pledând vinovat, asumându-mi totul,
‎am vrut să mă las la mila tribunalului
‎și am sperat să obțin puțină clemență.
‎Judecătorul nu mai trebuie ‎să piardă atâta timp și bani.
‎Poate că nu-mi dă pedeapsa cu moartea, ‎fiindcă vinovat sigur eram.
‎A fost vorba doar de mine.
‎Am fost pedepsit suficient?
‎Ei bine, instanțele nu cred asta.
‎Nu știu ce să zic.
‎Eu cred sincer ‎că am fost pedepsit cu vârf și îndesat.
‎N-ai văzut gaura de glonț din ceafa mea…
‎Am fost împușcat în ceafă.
‎Cumva, nu mi se pare corect.
‎Vorba aceea: strugurii sunt acri. ‎Singur m-am pus în poziția asta.
‎Asta e situația.
‎E prima dată când îl aud ‎pe David Keith după mult timp.
‎Dacă am auzit corect, ‎a spus a încercat
‎să scape de condamnarea la moarte, ‎pledând vinovat.
‎Acum a zis că asta era motivația lui.
‎Pe atunci, a făcut să pară ‎că își asumă responsabilitatea.
‎Înțelegi?
‎Orice lucru are mai multe aspecte.
‎Poate că a fost parțial adevărat ‎că voia să-și asume responsabilitatea,
‎dar, în același timp, a fost o manipulare,
‎așa cum a zis, ‎să evite condamnarea la moarte.
‎Parcă…
‎s-a întors în timp.
‎Pare mai agresiv acum.
‎A avut mult timp să se gândească la asta.
‎Vorbește altfel.
‎Se gândește la David Keith, ‎nu la dl Shryock și la familia acestuia.
‎Din punctul ăsta de vedere, ‎e o dezamăgire.
‎FAMILIA SHRYOCK
‎GEORGE A PARTICIPAT ‎LA AUDIEREA LUI DAVID DE LA TRIBUNAL.
‎NU I-A MAI AUZIT VOCEA DE ATUNCI.
‎Nimic nu e bine în tot ce s-a întâmplat.
‎Nu e chiar adevărat.
‎A fost foarte bine că pilotul ‎s-a oferit voluntar pentru acel copil.
‎A fost singurul lucru bun ‎care s-a întâmplat în acea zi.
‎Dacă aș putea ‎să mă prefac că plâng, aș face-o.
‎Dar nu pot.
‎Regret din tot sufletul ‎că l-am ucis pe dl Shryock.
‎Nu e ceva ce intenționam să fac… ‎nici măcar cu cinci secunde înainte.
‎Nu plănuiam să împușc pe cineva ‎în acel moment.
‎Voiam să scap.
‎Asta am făcut timp de câteva ore.
‎David Keith a zis: „Nu voiam ‎să rănesc pe nimeni, ci doar să scap.”
‎E cam greu de crezut.
‎Într-o singură zi, ‎a jefuit cu arma o farmacie,
‎a furat narcotice,
‎a evitat să fie prins.
‎A vrut să ucidă, ‎trăgând în proprietarul unui magazin.
‎I-a răpit fiul sub amenințarea armei,
‎mi-a luat tatăl ostatic
‎și a comis un omor, ‎totul într-o singură zi.
‎Asta, ca o încununare ‎a unei cariere de zece ani ca sociopat.
‎Un deceniu de fărădelegi, ‎mai mereu la închisoare.
‎Eliberat condiționat.
‎Dar a reușit să-i ducă pe toți cu vorba.
‎Și-a petrecut viața ‎perfecționându-și abilitățile criminale.
‎Și trebuia să se termine cu o tragedie.
‎OMUCIDERE
‎Chiar crede că are remușcări?
‎E o întrebare bună.
‎Cineva cu astfel de tendințe sociopate,
‎dezinvolt
‎și în mod evident coerent?
‎E credibil?
‎Pentru mine, nu.
‎Ne trage pe sfoară.
‎Și dacă ar putea face ceva ‎să obțină o dispensă specială
‎și să-l convingă pe guvernator ‎să-i schimbe iar sentința, ar face-o.
‎Până când voi muri, o să-mi pară rău ‎că l-am ucis pe dl Shryock.
‎De atunci, a trecut ‎mai mult de jumătate din viața mea.
‎Mi-am irosit timpul și energiile
‎într-o închisoare.
‎Da… am fost pedepsit pe merit, dar asta…
‎Pot să fac alte lucruri.
‎LA TREI LUNI DUPĂ PRIMUL INTERVIU,
‎DAVID KEITH A FOST DE ACORD ‎SĂ RĂSPUNDĂ LA ALTE ÎNTREBĂRI.
‎Aș vrea să fiu alături de nepoții mei,
‎ca ei să nu o ia pe căi greșite.
‎Pot fi sincer cu oamenii.
‎Și vreau să fiu sincer cu ei, ‎pot și vreau să fiu sincer.
‎Oare chiar crede că are remușcări?
‎E o întrebare bună.
‎Cineva cu astfel de tendințe sociopate,
‎dezinvolt
‎și în mod evident coerent?
‎E credibil?
‎Pentru mine, nu.
‎„Sociopat” ar fi o descriere bună a mea.
‎Dar eram un om complet diferit pe atunci.
‎Asta nu scuză ce am făcut,
‎dar cred că am plătit penalizarea.
‎Dacă aș putea, aș da timpul înapoi.
‎Dar știm cu toții că nu se poate.
‎Pot spune sincer, ‎din adâncul sufletului, că îmi pare rău.
‎Scuze, sunt…
‎Anumite lucruri, ‎dacă încerc să vorbesc despre ele,
‎îmi stârnesc râuri de lacrimi.
‎Și…
‎nu vreau să aibă nimeni milă de mine.
‎Sunt alt om.
‎Societatea nu trebuie ‎să mă întrețină tot restul vieții mele.
‎Dați-mi o șansă să o fac singur.
‎DAVID RĂMÂNE ‎ÎNTR-O ÎNCHISOARE DE MAXIMĂ SECURITATE.
‎NU ESTE ELIGIBIL ‎PENTRU ELIBERARE CONDIȚIONATĂ.
‎Ceea ce am pierdut în viață ‎ar putea umple o carte.
‎Probabil, de o sută de ori.
‎Tu, eu, toată lumea,
‎cu toții facem greșeli.
‎Nu-ți irosi viața ca mine.
‎Subtitrarea: Dan Ilioiu