EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
For lenge siden
bodde en vakker jente i et slott langt inne i skogen.
Hun var alltid alene, så hun var ensom og lei.
En dag forlot hun slottet for å finne en venn å leke med.
Hun tilbød dem alle slags fantastiske gaver,
men ingen godtok henne.
Senere fant hun ut hvorfor.
Et monster som har med seg dødsskyggene.
Det var det folk kalte henne.
"Hun er et monster."
Hun var veldig sint på alle i hele i verden.
Hun måtte la det gå utover noen.
Etter hun plutselig reddet gutten fra å dø,
forsvant den skumle skyggen som alltid fulgte etter henne.
Gutten fulgte alltid etter henne i stedet.
Han ble alltid med henne, enten det var dag eller natt,
om hun var i fjellene eller på et jorde.
På en solskinnsdag spurte jenta ham:
"Hei, vil du alltid være ved min side?"
"Selvfølgelig. Jeg vil aldri rømme."
"Selv etter dette?"
Jenta var helt alene igjen.
Da kom dødsskyggen tilbake og hvisket:
"Ingen kan bli ved din side
fordi du er et monster.
Ikke glem det. Forstår du?"
Ja, mor.
KAPITTEL 1 GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
Dette er Daun yrkesskole.
Neste stopp er…
Han fikk et anfall midt i timen.
Herregud.
Nei!
Det nytter ikke å stoppe ham.
-Og dette er ikke første gang! -Se på meg
Uttrykket viser følelsene dine
Hva om det var et farlig redskap ved siden av ham?
Det ville ha ført til en ulykke.
Jeg skjønner ikke at vi alltid må gå på tåspissene
-på grunn av Sang-tae. -Er han sint?
Er han sint?
-Vi må tenke på sikkerhet… -Sint…
-Blir irritert. -…og han er for mye for oss.
Bare send ham til en spesialskole eller et lokalt senter.
-Det er det beste for alle. -Se på meg
-Uttrykket viser følelsene dine -Hva synes du?
Hva synes du?
Kan du si noe? Herregud, seriøst.
Han er sint.
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
MOON SANG-TAE
Sang-tae.
Er du ikke sulten?
Hva vil du spise?
Du planla ikke å bli her så lenge uansett.
Jeg finner en bedre skole når vi flytter.
Jeg lover.
-Er du så lei deg? -Jjamppong.
-Hva? -Tangsuyuk med saus på siden.
La oss ikke dra til Jageumseong. La oss spise hos Yangjagang.
Ok, la oss spise oss mette hos Yangjagang.
Maten er veldig god der. Husker du?
Når dro vi sist?
Ikke vær redd. Jeg spanderer. Jeg er storebror.
Er du tilfeldigvis forfatter Ko Mun-yeong?
-Ja. -Ser du? Jeg sa det.
Datteren min er en stor fan av deg.
Beklager at jeg spør,
men kan vi få autografen din?
-Hva heter du? -Lee Seul-bi.
Hun er virkelig vakker i virkeligheten, er hun ikke?
Ja, hun er som en prinsesse fra et eventyr.
-Hvorfor tror du jeg er en prinsesse? -Fordi du er pen.
Mamma kaller meg alltid "prinsesse"
fordi jeg er pen.
Hva med et bilde?
Jøsses, takk.
Still deg ved siden av henne.
Kom hit.
Du er vel ikke fan?
Unnskyld?
I alle eventyrene mine er det alltid heksen som er pen.
Hvem sa at alle prinsesser er snille og pene?
Sa moren din det til deg?
Prinsesse, se hit.
Hvis du vil være så pen, må du si dette.
-Én. -"Mamma.
-Jeg skal bli… -To.
…en pen heks."
Tre.
Prinsesse.
-Å, herlighet. -Prinsesse!
Herregud.
Herregud. Mun-yeong.
Buongiorno, Mun-yeong.
Herregud, hva er det med denne kjeden?
Hva fikk henne til å gråte så tidlig på morgenen?
Hun ble nok rørt. Jeg hjalp henne rette en misoppfatning.
Hva i…
Godt jobbet.
Det kan være farlig for et barn å være partisk mot noe.
Men du hjalp henne fikse det?
Du er virkelig utrolig, Mun-yeong.
Et øyeblikk.
OK PSYKIATRISKE
Jeg trenger ikke lån. Jeg er allerede rik.
Ok, la oss dra.
Vi har omtrent to timer.
Så du har tid til å dra til en salong.
Hvorfor?
Du kan ikke se sånn ut.
Du ser ut som Francesca på vei til en begravelse
for Addams-familien.
Du kan ikke gå på barneavdelingen og se sånn ut.
Du drar ikke dit for å skremme barna. Du drar dit for å gi dem håp.
Du skal lese eventyret ditt der.
-Men du ser… -Du sa det er farlig å være partisk.
Jeg synes du er farligere.
Mun-yeong, vær så snill.
Du bør kle deg etter TSA.
Tid, sted og anledning.
Jeg ber dem komme til deg.
Vet du hvorfor jeg liker denne restauranten?
-Fordi biffen… -Nei.
Kniven her…
…er utrolig.
-Se. -Mun-yeong, du blør.
Så vakkert.
Jeg vil ha den.
Du store.
Frue.
Et øyeblikk.
OMSORGSPLEIER MOON GANG-TAE
Mr. Moon, du må komme til salongen.
Jøss, den tyven spiste all maten min.
Som om hun har sultet i dagevis.
Ms. Myoung Ji-suk.
Kjære.
Jeg føler meg så tom.
Allikevel, du burde ikke spise så fort.
Da får du vondt i magen igjen.
Så ikke spis alt på en gang.
Det hadde vært flott om du kunne ta deg god tid
til å spise maten din.
Du sa du likte at jeg spiste godt.
Du tok det på feil måte.
Når man liker noen, liker man til og med måten de spiser på.
Kjære.
Så…
…hvorfor var du utro med den tynne modellen?
Det går bra.
Ikke smil til meg.
Jeg blir kvalm.
-Hold armene sånn. -Slipp meg!
Dra dem ned sånn.
-Rolig! -Jeg hører ikke hjemme her!
Slipp meg!
Jeg kan ikke gå inn her! Jeg kan ikke!
Slipp!
Jeg hører ikke hjemme her!
-Er han ny? -Slipp meg!
For to dager siden tok han en overdose med datteren
og kom som akuttpasient.
Han ble behandlet for angst før.
Han prøvde nok å begå selvmord med henne.
Jeg tror han ønsket å drepe datteren sin og så seg selv.
Hvor er Go-eun?
Hvor er Go-eun? Hvor er datteren min?
Heldigvis kastet hun opp rett etter at hun tok stoffet.
Hun går til behandling for PTSD i barnepsykologiavdelingen.
Go-eun.
Go-eun, hva tenker du på?
Slipp meg!
Han får psykiatrisk vurdering i ettermiddag.
Sjekk livsviktige tegn hver time.
Og dobbeltsjekk festet mens du gir ham væske intravenøst.
Ok.
Etter opplesning blir det spørsmål fra publikum.
Så deler du ut signerte bøker til barna.
Du er ferdig når du tar et PR-bilde med sykehuspersonalet.
Jeg vet ikke om jeg er sekretær eller direktør i et forlag.
Jeg begynner å lure.
Jeg ble ansatt som art director.
Men jeg ante ikke at jeg skulle jobbe som din undersått.
Du sa du ville gjøre hva som helst i intervjuet.
Jeg visste ikke at jeg måtte gjøre fysisk arbeid.
Jeg ansatte deg fordi du ikke er så smart.
Hva vil du at jeg skal gjøre? Skal jeg sparke deg?
Nei.
OK PSYKIATRISKE
"Ok psykiatriske"?
Går du i terapi?
Det er en god idé.
Ta telefonen.
-Hallo? -Sett på høyttaler.
Hallo? Mr. Lee?
Jeg er Nam Ju-ri, sykepleier på Ok psykiatriske.
Denne veien.
Det er så vanskelig å nå deg. Du tekster aldri tilbake.
Hører du etter?
Å, ja. Jeg er litt opptatt…
Jeg tror vi fortalte deg
at vi satte datoen for Ko Dae-hwans operasjon.
Hvor lenge må vi vente
på vergens samtykke?
Du kan ikke unngå telefonene våre sånn.
Det er det samme som å drepe pasienten.
Ko Dae-hwan.
Han er død for meg.
Hvorfor prøver du å vekke ham til live igjen? Er du Jesus?
-Unnskyld meg. -Ju-ri.
Hvis du er så desperat, kom og hent signaturen selv.
Hva er galt? Hva er det?
-Hva skjedde? -Hun vil at jeg skal dra til henne.
Har hun gått fra vettet?
Hvis hun ikke er tilregnelig, bør hun komme.
Ms. Park.
La meg høre om historikken hans.
Pasienten i rom 203 med demens.
Å, Ko Dae-hwan?
Han må opereres for tilbakefall av glioblastom.
Men vergen bryr seg ikke?
Pasienten har vært hos oss i lang tid.
Men vergen hans har aldri besøkt eller ringt,
så han blir forsømt.
I stedet for å ringe hans utakknemlige verge,
hvorfor besøker du henne ikke personlig
så vi kan redde pasienten?
Hva?
Er det virkelig nødvendig?
Du gjør det vel? Jeg vet du er profesjonell.
Hvis du lar meg ta fri resten av dagen og i morgen,
-besøker jeg henne. -Hvorfor to dager?
Har du kjæreste i Seoul?
Du har vel det.
Ju-ri, har du kjæreste?
Nei.
Da drar jeg snart.
Hun har sikkert kjæreste.
Hun er en forræder.
Jeg tror ikke datteren din kan komme hit.
Nei.
Hva er i veien?
Nei!
Dø.
Hvis hun kommer…
LESING AV EVENTYR MED FORFATTER KO MUN-YEONG
Gang-tae.
Ja?
Jeg hørte noen spydde på deg i ettermiddag.
-Hun klappet til og med til meg. -Herregud.
Du bør sørge for at dagen ikke blir verre.
Kim Seung-cheol, pasienten i isolasjon, blir overført til politiet.
Ja, jeg hørte det. Jeg skal ta meg av ham.
Vi hadde en team-middag i går, og vi inngikk et veddemål.
"Et veddemål"?
"Hvorfor flytter Moon Gang-tae
fra sykehus til sykehus hvert år istedenfor å slå deg til ro?"
Vi prøvde å gjette svaret.
Nummer én.
Fordi du tapte alle pengene dine og blir jaget av lånehaier.
Nummer to. Du fikk store problemer,
og du jobber her for å skjule deg for politiet.
Nummer tre. Du blir alltid kastet ut av sykehusene du jobber på
fordi du legger an på folk.
Hvilken veddet du på?
Jeg vedder på…
…tre. Kvinner.
Så hva er svaret?
Nummer fire.
Menn.
Gang-tae. Herregud.
Kaffen smaker godt.
-"Jeg vil fortsatt elske deg. -Jeg vil fortsatt elske deg.
-Du er like ynkelig som meg. -Du er like ynkelig som meg.
-Er ikke ynkelig. -Er ikke ynkelig.
-Jo, det er du. -Jo, det er du.
-Behandler du meg som en foreldreløs? -Behandler du meg som en foreldreløs?
-Du er ikke er det, -Du er ikke er det,
-men oppfører deg som en." -men oppfører deg som en.
KO MUN-YEONGS BESTSELGERE
-"Du er tankeløs, usikker, -Du er tankeløs,
-ubetenksom, -usikker, ubetenksom
-og hjerteløs. Derfor. -og hjerteløs. Derfor.
-Men jeg vil fortsatt elske deg. -Men jeg vil fortsatt elske deg.
-Vet du hvorfor? -Vet du hvorfor?
-Fordi jeg bestemte meg." -Fordi jeg bestemte meg.
Jeg bestemte også…
"Jeg vil fortsatt elske deg."
Har du spist?
Jeg spiste jamppong. Jamppong.
Igjen? Du må slutte å spise nudler.
Jeg kjøpte sideretter i går.
-Hva gjør du? -Jeg tegner.
Du tegner på den kvinnens bok igjen.
Det er ikke "den kvinnen". Hun er forfatter Ko Mun-yeong.
Ja, Ko Mun-yeong.
Hun kommer til sykehuset i dag.
Hun skal lese boken sin til barna på sykehuset vårt.
Sang-tae?
Jeg drar. Jeg drar dit. Jeg drar dit nå.
Jeg tar buss nummer 243, den blå,
går av ved krysset Jayang og tar 5413,
-den grønne. -Sang-tae. Nei, vent.
Gå av ved Myungsung universitet og gå…
Moon Sang-tae!
Ta tre dype innpust.
Hør nøye etter.
Selv om du drar nå, rekker du det ikke.
Og det er bare for pasientene på barneavdelingen.
Men du er vel ikke et barn?
Moon Sang-tae. Trettifem år gammel. Født i 1984, rottens år.
Yngre enn jeg ser ut, men er ikke barn.
Akkurat. Du er voksen.
Men i stedet skal jeg skaffe deg en autograf.
Å møte henne er bare én gang, men autografen varer evig.
Hvilken tror du er best?
Autografen hennes.
Er jeg eller Ko Mun-yeong best?
Hallo? Sang-tae?
Jeg ville ikke ødelegge humøret hennes før arrangementet.
Derfor holdt jeg det hemmelig.
Jeg skulle overbevise henne og ta henne med dit
etter at hun fullførte dagens lesing.
Søren. Jeg rotet det til.
Noe er galt.
Hvorfor hater Ms. Ko faren sin så mye?
Hun hater alle andre enn seg selv.
Ikke spør hvorfor. Det var sånn hun ble født.
Hvis du vil leve et langt liv, bare vær stille.
Jøss, hvor i all verden er hun? Tiden er nesten inne.
MYUNGSUNG-UNIVERSITET MEDISINSK SENTER
RØYKING FORBUDT
Unnskyld meg.
-Kan du være så snill… -Det er den siste.
Nei, jeg vil ikke ha en. Kan du slukke den?
Jeg tente den akkurat.
Dette er et røykfritt område.
Tror du på skjebnen?
-Hva? -Du hørte meg.
Hvem bryr seg om skjebnen?
Hvis noen dukker opp når du trenger dem,
kaller du det skjebnen.
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
Jøss, det var så høyt.
Veldig realistisk, hva? Hun er også god til å spille.
"Gutten våknet fra nok et mareritt.
Dårlige minner fra fortiden som han ville slette fra minnet
ble avspilt i drømmene hans hver natt
og hjemsøkte ham hele tiden.
Gutten var livredd for å sovne.
Så én dag gikk han til heksen og tryglet.
'Fjern alle de dårlige minnene mine
så jeg aldri får mareritt igjen.
Da gjør jeg alt du ber om.'"
Go-eun!
-Go-eun! -Herregud, hva er galt med deg?
Hvor er Go-eun?
Go-eun!
Go-eun… Hvor er Go-eun?
Måka 777. Jeg gjentar. Måka 777.
KODE FOR Å IKKE PROVOSERE
PASIENTER SOM RØMTE FRA PSYKIATRISKE
Hallo.
Og legg deg på magen.
Vi prøver en til.
-Tuller du? -Beklager.
Den var ubekvem, jeg tok den av.
Tok du med stroppene?
Å, jeg glemte det.
Se til høyre og hold fast i armen.
Nå prøver vi en gang til.
"Det gikk mange år, og gutten ble voksen."
-Han hadde ikke lenger mareritt. -Go-eun.
Men merkelig nok var han ikke lykkelig."
-Go-eun. -Hva er problemet ditt?
-Hva skjer? -Go-eun.
Go-eun.
Jøss, hva gjør du?
"En natt fylte en blodmåne nattehimmelen
og heksen dukket endelig opp igjen
for å ta det han hadde lovet i bytte mot ønsket sitt.
Han skrek til henne med så mye bitterhet.
"Alle mine vonde minner er borte.
Men hvorfor…
Hvorfor kan jeg ikke bli lykkelig?"
Så tok heksen sjelen hans, som de hadde lovet,
og fortalte ham dette."
-Hva skjer? -Mamma!
Hva i helvete skjer?
Vi må dessverre avslutte på grunn av uforutsette omstendigheter.
Alle sykehusansatte og verger, ta alle barn
-tilbake til avdelingen. -Herregud.
-Hva skjer? -Go-eun.
Go-eun.
-Dette er ikke over ennå. -Go-eun.
Det er ikke over.
-Kom igjen. -Gå videre.
-Pokker. -Jøss.
-Mamma! -Mamma, jeg er redd.
Ok, la oss dra.
Hallo?
Pokker.
Gå opp.
-Hei! -La oss gå opp.
Vent!
Go-eun! Herregud, Go-eun…
Bli med pappa.
-Våger du å avbryte? -Nei!
-Rett før høydepunktet. -La meg…
Er det slutt med "fortsettelse følger"?
-Det går bra. -Nei, du skremmer meg.
Hent barna igjen.
Kom igjen.
Det er bare noen få linjer igjen,
så de kan dra etter å ha hørt resten.
-Du burde evakuere… -Nå!
Pappa, ikke vær sånn.
Jeg er redd.
Hør nøye etter.
Hvis vi blir fanget her, blir jeg innelåst på et mentalsykehus,
og du ender opp på barnehjem.
Går det bra om du aldri får se pappa igjen?
Jeg vil leve. Jeg vil ikke dø.
Jeg sa det til deg.
Barn kan aldri bo alene.
Hvis vi må separeres,
burde vi dø sammen. Det hadde vært bedre.
Hva i…
For noe tull.
Du er det første verdiløse mennesket jeg har møtt på lenge.
Se på det ekle ansiktet.
Hvem er du? Vil du dø?
Har du drept noen?
Du tror ikke at du kan gå videre,
men du tør ikke en gang å dø alene.
Derfor prøver du å lure barnet til å dra først.
Hva?
Ikke vær en taper. Bare ta livet ditt alene.
Din gale hurpe!
En kniv…
Hei!
Din lille…
-Går det bra? -Faren min er…
Hei! Hvem gir deg rett til å blande deg i mine saker?
Hun er mitt barn.
Jeg kan drepe henne om jeg vil. Jeg kan gjøre hva jeg vil!
Kvel meg. Kvel meg hardere, din idiot.
Din galning!
Dø. Bare dø!
Det går fort.
Det er bare et øyeblikk. Det tar slutt før du vet ordet av det.
Dø. Bare dø.
-Dø! -Mr. Kim Seung-cheol!
Slipp. Slipp meg!
Din lille…
Kom hit.
Slipp. Slipp meg!
Slipp, din jævel! Jeg skal drepe dere alle!
-Slipp! -Jeg gjør dette så du ikke blir skadet,
så bare ro deg ned!
Jeg skal drepe dere alle. Jeg skal drepe…
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
Det var ikke skjebnen
tross alt.
Jeg vil at du holder deg unna dette.
Slipp kniven først.
Denne mannen er en pasient.
Nei.
Han er ikke pasient.
Han er skadedyr.
Hva i all verden…
Hun er helt gal.
Hun er gal!
Den gale hurpa.
Jeg døde nesten på grunn av den hurpa!
Slipp. Slipp meg, idioter.
Ta henne, ikke meg. Det er hun som trenger hjelp!
-Ikke mist ham. -Slipp, jævler!
Jeg ba dere ta den gale dama!
-Slipp! -Stå stille.
Er kniven skadet? Hvorfor surrer du det rundt kniven?
Om han ikke er tilregnelig, kan vi si at det var selvforsvar.
Jeg ville bare gi ham et lite snitt,
men du overreagerte og skadet deg.
Her.
Hånden din, ikke kniven.
Her er min spesialtjeneste.
Vet du hva?
I denne verden er det folk som fortjener å dø.
Men noen omtenksomme friker
dreper dem for oss i hemmelighet.
Det er derfor de uvitende sivilistene kan sove fredelig om natten,
helt uvitende om det.
Hvilken tror du jeg er?
Du er…
…uvitende frik.
Jøye meg.
Takket være deg, blir stingene mine bedre for hver dag.
Slutt å skade deg selv.
Mr. Moon?
Mr. Moon Gang-tae.
Ja?
Hva tenkte du på?
Det er ferdig.
Ok, greit. Arrangementet ble totalt kaos.
på grunn av pasienten som rømte, vi får se det som markedsføring.
Men hva med knivkampen? Hvordan skal du forklare det?
Du sa at en av de ansatte ble skadet.
Hva om de gir ut en pressemelding?
"En berømt forfatter brukte kniv.
Jobber hun på en kampsportroman?" Man ser for seg overskriftene.
Bestikk dem. Du har gjort det før.
Hva om det ikke fungerer? Hva gjør vi?
Vi tar honningfelle. Jeg forfører.
Sett deg inn.
Vær så god. Jeg må ta meg av noe.
Hva må du gjøre?
Hei, Mun-yeong!
Vil hun lage trøbbel igjen?
ADMINISTRATOR
En pasient som burde vært på isolat
stormet inn og ødela arrangementet.
Vergene ringer for å klage, så telefonen ringer konstant.
Vi må finne noen som kan ta skylden.
Sier du at jeg burde være den personen?
Den som var ansvarlig for overføringen er ny,
så jeg kan ikke sparke ham.
Jeg ser at du har jobbet
på så mange sykehus de siste ti årene.
Jøss, 15 sykehus totalt.
Og under et år på hver.
Du har vært her i ti måneder nå,
så du slutter snart uansett.
OMSORGSPLEIER MOON GANG-TAE
Gang-tae.
Du jobbet her nok i et år for å få sluttvederlag.
La oss bare ordne det sånn.
Hei, det er meg.
Gi meg nummeret til fyren som ble skadet på grunn av Mun-yeong.
Hva tror du?
Jeg må bestikke ham for å få ham til å tie.
Kom igjen. Du kan dette.
JAE-SU'S LEVERTE FRITYRSTEKTE KYLLING
Jeg leverte en ordre,
men så en fyr som så ut som en syk høne
og visste at det var deg.
Hopp på. Jeg gir deg skyss.
Din galning.
Slo du deg igjen?
Pokker.
Ignorerer han anropene mine?
Blødde han, saksøker han henne.
SYKEPLEIER NAM JU-RI
Hallo, Ms. Nam.
Å, jeg skjønner. Er du her allerede?
Akkurat.
Romnummeret er…
Bare et øyeblikk.
Bestilte du romservice?
Hvor ble det av ham?
Takk.
Alberto, nei. Ikke gjør dette mot meg.
Nei, Alberto. Ikke vær sånn. Vær så snill!
Nei! Ikke gjør dette mot meg, Alberto!
-Faen. -Hva er galt?
-Jøss! -Hva skjer?
Vent litt. Alberto… Jøss!
Alberto!
Hypp!
Alberto! Faen. Alberto, vær så snill…
Ikke dø.
Gang-tae!
Det går virkelig bra.
Broren din venter nok på deg, så ta en drosje hjem!
Jeg vil ikke si at du forlot meg!
Jeg forstår!
For det er det en virkelig lojal venn ville gjort!
Hold kjeft og fortsett å dra.
Ok.
ENDA EN LANG DAG, DA? OPP MED HUMØRET!
DU TREFFER SNART SJELEVENNEN DIN.
EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Du har forandret deg så mye.
Jeg kjente deg nesten ikke igjen, du ser ikke ut som en bondetamp.
Er det nesten 20 år siden jeg ble overført til en annen skole?
Ja.
Vi trenger bare signaturen din her.
Legen må ha forklart alt på telefonen.
Du burde gjøre dette personlig…
Hei, du reiste i tre timer
bare for å få signaturen min?
Har du en sterk pliktfølelse? Eller er du bare en velgjører?
Sykehuset vårt er en psykiatrisk klinikk,
så vi må jobbe med et annet sykehus for operasjoner.
-I din fars tilfelle… -Jeg sa at han er død.
Jeg er foreldreløs. Det vet du.
Men moren din lever…
Jeg registrerte hennes død for lenge siden.
Vil du høre noe interessant?
Min fars sjel er død,
men han er fysisk i live som en zombie.
Men moren min,
hun døde fysisk for mange år siden.
Men…
…sjelen hennes er fortsatt i live.
Hvem er egentlig død?
Si det. Hvem av dem er virkelig død?
Faren din…
Jeg mener, Mr. Ko Dae-hwan.
Det kan bli kritisk hvis han ikke opereres denne gangen.
De kognitive evnene…
Hei, folk vil tro at du er datteren hans.
Kan vi ikke gjøre det? Du kan være Ko Dae-hwans datter.
Jeg blir datteren til moren din.
Jeg signerer hvis du går med på det.
Hva sier du?
Moren din er en god kokk.
Skal jeg komme og spise, som i gamle dager?
Du skjønner enda ikke vitsene mine.
Du er ikke morsom.
Hun gjør meg forbannet.
Hun er gal.
Utrolig at hun skriver barnebøker.
Det er bisart.
Nei, hun er ikke "gal".
Hun ble født sånn.
Herlighet. Kan du diagnostisere folk ved første blikk
etter ti år i psykiatrien?
Slutt å overreagere.
Din tosk, kan du lære å overreagere litt?
Du ble sparket med en knivskade på grunn av dem.
Jeg kan ikke tro at du dro.
-Du burde ha laget oppstyr. -Hadde jeg gjort det,
hadde det vært fint,
-men uten sluttvederlag. -Bra.
Broren din ble utvist fra skolen, og du fikk sparken fra jobb.
Dere er som erteris.
Det var på tide at jeg sluttet.
Det er den tiden av året.
Når nattbrisen føles varm.
Jeg tror
sommerfuglene kommer snart.
Akkurat.
Hvordan går det med Sang-tae? Ingen tegn ennå?
Nei, ikke ennå.
Så hvor skal vi dra nå?
-Skal vi dra til et annet land? -Har du engang et pass?
Sang-tae burde lære seg engelsk.
Jae-su.
Ikke si noe til broren min.
Herregud, du bryr deg bare om broren din. Jeg er lei av dette.
Jeg er så sjalu.
Du skremte meg.
Hva er galt? Slo den kvinnen deg også i hodet?
Autografen. Jeg glemte å få autografen hennes.
-Jeg lovet ham det. -Hun må ha slått deg hardt i hodet.
Hva gjør jeg?
Kjære vene.
FORFATTER KO MUN-YEONGS AUTOGRAF
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
Jøss, autografen hennes ser ut som heroglyfer.
Hieroglyfer, ikke heroglyfer.
Skynd deg. Sang-tae venter.
Ok. Ferdig.
Ta en titt.
Hei, se. Det er veldig likt, da?
Bra jobbet, Jae-su!
Hei, ro deg ned.
-Fornøyd nå? -Ja.
Nå blir Sang-tae glad.
Ikke smil sånn. Jeg blir kvalm.
En pasient sa det samme til meg tidligere.
Er smilet mitt så ille?
Vet du ikke?
Vet du virkelig ikke?
Hva?
Når du smiler,
ser du ut som Jokeren.
Med de triste øynene og hjørnene på leppene som peker opp.
Se i speilet. Du får se.
Kom igjen.
Sang-tae, jeg er hjemme.
Dette…
Dette er falskt. Den er falsk.
-Nei, det er ekte. Det er… -Dette er falskt.
-Jøss, det er… -Falskt.
-Sang-tae, vent. -Dette er falskt.
-Jøss, det… Herregud. -Dette er falskt.
Dette er falskt. Alt er falskt.
Du løy for meg.
-Sang-tae, beklager. -Du løy for meg.
Løy du for meg?
-Det er ille å lyve. -Jeg var for opptatt…
Det er ille å lyve. Løy du for meg?
Selv små barn vet at det er galt å lyve.
-Hva med bokhandelen i morgen? -Løy du?
-Selv treåringer… -Skal vi kjøpe dinosaurenes leksikon?
-Hva? -Du har alltid ønsket deg den boken.
-Sang-tae? -Løy du?
Løy du? Hvorfor løy du til meg?
-Det er ille å lyve. -Herregud, stakkars deg.
Dette er Ko Mun-yeongs feil.
Jeg skal brenne alle bøkene! Hva er dette?
-Hvorfor spise mareritt? -Nei!
-Nei. -Jeg brenner alle bøkene.
-Det kan du ikke! -Hør her, jeg…
-Nei! -Nei? Hvorfor ikke?
-Den er min. Ikke gjør dette. -Nei, jeg brenner alle.
-Hallo. -Slipp.
Jeg er Lee Sang-in, direktør i SangSangESang,
som gir ut bøker for barn.
Først vil jeg be om unnskyldning
for den uheldige hendelsen mellom deg og vår forfatter tidligere.
Jeg vil snakke med deg
om du har tid til overs.
Jeg vil sette stor pris på
om du kunne stikke innom kontoret vårt i morgen.
Vær så snill, ikke si nei.
Jeg vil gjerne møte deg. Vær så snill.
-Vær så snill! -Hvorfor leser du barnebøker?
Du forstår ikke kunst. Kunst er så vakkert.
Hva mener du med det? Kunst er…
Frekke erotiske bøker er det jeg kaller kunst.
-Dette er… -Gå vekk. Bare dra hjem.
-Bare dra. -Kom igjen. Jeg liker deg så godt.
Selvfølgelig. Jeg visste det. La oss se.
Greit.
"Greit"?
Det høres ikke bra ut.
Klokken 18, på et sykehus i Seoul,
-ble en mann som… -Får…
-…skulle bli overført til politiet… -…en dårlig følelse.
…etter å ha prøvd å ta sitt eget og datterens liv
funnet død i enecellen.
Politiet etterforsker dødsfallet.
Det sies at han lagde en scene på en opplesning
som ble holdt for unge pasienter på sykehuset,
men sikkerhetsvaktene klarte å stoppe ham umiddelbart.
Han har så vakre øyne.
Vet du hva?
I denne verden er det folk som fortjener å dø.
Men noen omtenksomme friker dreper dem for oss i hemmelighet.
Det er derfor de uvitende sivilistene kan sove fredelig om natten,
helt uvitende om det.
Hva i… Jeg sa du ikke skulle se ned på meg.
Ja, det skal jeg ikke.
-Stopp ham. -Ok, gå og legg deg igjen.
JAE-SU FÅR IKKE KOMME!
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
"Gutten våknet fra nok et mareritt.
Dårlige minner fra fortiden som han ville slette fra minnet
ble avspilt i drømmene hans hver natt
og hjemsøkte ham hele tiden.
Det gikk mange år, og gutten ble voksen.
Han hadde ikke lenger mareritt.
Men merkelig nok var han ikke lykkelig.
En natt fylte en blodmåne nattehimmelen
og heksen dukket endelig opp igjen
for å ta det han hadde lovet i bytte mot ønsket sitt.
Han skrek til henne med så mye bitterhet.
'Alle mine vonde minner er borte. Men hvorfor…
Hvorfor kan jeg ikke bli lykkelig?'
Så tok heksen sjelen hans, som de hadde lovet,
og fortalte ham dette.
'Vonde, smertefulle minner.
Minner om dyp anger.
Minner om å skade andre og å bli såret.
Minner om å bli forlatt.
Bare de med slike minner
kan bli sterkere, mer lidenskapelig
og emosjonelt fleksible.
Og bare de kan oppnå lykke.'"
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
"Glem aldri i dag."
Får du ikke sove?
Hvor er faren min?
Alt ordner seg. Ikke vær redd.
Vil politiet
ta ham?
Blir han innelåst på et mentalsykehus?
Er du redd for at han skal dukke opp igjen og plage deg?
Det vil ikke skje igjen.
Faren min…
Faren min er…
…ikke en dårlig person.
Han er bare ikke frisk.
Han er mentalt syk.
Så vær så snill…
Ikke la politiet ta ham.
La meg bo med ham.
Jeg vil bo med faren min.
Jeg vil bo med ham.
Jeg savner faren min.
-"Så ikke glem noe av det. -Pappa…
Husk alt og overvinn det.
Hvis du ikke overvinner det,
vil du alltid være et barn hvis sjel aldri vokser."
GUTTEN SOM SPISTE MARERITT
Hva? Sommerfugler…
Nei, de sommerfuglene!
-Hva? Hva skjer? -Sommerfugler!
-Jøss. -Sommerfugler!
-Hva er det? -De sommerfuglene…
-Sang-tae. -Sommerfugler…
Jøss, de sommerfuglene…
Sommerfugler! De sommerfuglene!
-Ikke! Unnskyld! -De er tilbake.
-Ikke… -De pokkers sommerfuglene.
De sommerfuglene!
De sa de ville drepe meg. Sommerfuglene vil drepe meg!
De kommer for å drepe meg!
-Jeg må rømme. -Sang-tae.
Jeg må gå. Jeg må rømme!
Gå vekk!
Hei, Gang-tae!
Det er ikke høysesong. Hvorfor flytte ut?
Jøss, jeg kan ikke tro dette.
Gang-tae!
Du har måneder igjen av leieavtalen. Hvorfor vil du…
Jøss, du skremte meg.
Sov du her igjen?
Da må du bidra til vannbruken!
Hent den unge mannen.
Vi er venner. Hvorfor snakker du som om han er mye yngre enn meg?
Kutt ut. Hvor er han?
Jeg lurer også.
Hvor i all verden dro han så tidlig?
Mr. Moon Gang-tae?
Hallo.
Sjefen min er på vei tilbake fra trykkeriet nå.
Han kommer ti minutter for sent.
SANGSANGESANG-FORELEGGERE
INGEN PARKERING RESERVERT FOR DIREKTØR
Denne veien.
Vent her litt.
Greit.
HÅNDEN, BREIFLABBEN
FORFATTER KO MUN-YEONG
HÅNDEN, BREIFLABBEN
Folkens, hun er her! Rydd pultene.
Rydd opp.
Fort.
Hvem sitter her?
Regnskapssjefen. Hvorfor spør du?
Denne er fin.
-Jeg vil ha den. -Da kan du ta den.
Jeg skulle gjøre det uansett.
Ms. Ko, hva bringer deg hit?
Zombie-barn kommer ut i dag.
-Hvor er Mr. Lee? -Vel…
For et syn.
Du ser stilig ut i vanlige klær.
Som en eskorte som trakasserer meg for å betale regningen.
Jeg trodde du ville være annerledes, men jeg tok feil.
Hvor mye tilbød han deg?
Hvis du ikke kan være høflig, prøv å ikke være så kryptisk.
Og du snakker så uformelt til meg.
Jeg knivstakk deg nesten.
-Hva med det? -Hvor mye tilbød Mr. Lee deg
for å kompensere deg
og sørge for at du ikke forteller noen om det?
Denne metoden har alltid fungert.
Muntlig trøst er ubrukelig.
Penger er best.
Ikke for meg.
Så hva vil du ha? Sex?
Er det mer verdt?
Så hvorfor er du her?
Om ikke for noen av dem,
hvorfor er du her?
Jeg håpet på…
…å se deg igjen.
Derfor er jeg her.
Øynene dine.
Jeg ville se dem igjen.
Øynene mine?
Øynene dine…
…minner meg om noen jeg kjente.
Hvem er den personen?
Noen som har rotet det til…
…og ikke eier samvittighet.
En kvinne…
…hvis øyne…
…var helt uten varme.
Den kvinnen…
Var du redd henne?
Nei, det motsatte.
Jeg likte…
…henne.
Er du så spent?
"Kjære Sang-tae!
Jeg håper du kommer på lansering."
Det er en klisjé å si at vi er ment for hverandre.
Jeg trodde jeg var på flukt…
Ikke rør håret mitt!
…på grunn av broren min.
Feiging.
Hvor er Ko Mun-yeong?
Det ender dårlig om du blir involvert med henne.
Ikke dra.
Du skal være sikkerhetsnålen min.
Hold meg under kontroll så jeg ikke eksploderer.
"Gutten våknet fra nok et mareritt.
Dårlige minner fra fortiden som han ville slette fra minnet
ble avspilt i drømmene hans hver natt
og hjemsøkte ham hele tiden.
Gutten var livredd for å sovne.
Så én dag gikk han til heksen og tryglet.
'Fjern alle de dårlige minnene mine
så jeg aldri får mareritt igjen.
Da gjør jeg alt du ber om.'
Det gikk mange år, og gutten ble voksen.
Han hadde ikke lenger mareritt.
Men merkelig nok
var han ikke lykkelig.
En natt fylte en blodmåne nattehimmelen
og heksen dukket endelig opp igjen
for å ta det han hadde lovet i bytte mot ønsket sitt.
Han skrek til henne med så mye bitterhet.
'Alle mine vonde minner er borte. Men hvorfor…
Hvorfor kan jeg ikke bli lykkelig?'
Så tok heksen sjelen hans, som de hadde lovet,
og fortalte ham dette.
'Vonde, smertefulle minner.
Minner om dyp anger.
Minner om å skade andre og å bli såret.
Minner om å bli forlatt.
Bare de med slike minner
kan bli sterkere, mer lidenskapelig
og emosjonelt fleksible.
Og bare de kan oppnå lykke.'"
Så ikke glem noe av det.
Husk alt og overvinn det.
Hvis du ikke overvinner det,
vil du alltid være et barn hvis sjel aldri vokser.
Tekst: Tori Lau