EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
För länge sedan
bodde det en vacker flicka i ett slott djupt inne i skogen.
Hon var alltid själv, så hon var ensam och uttråkad.
En dag lämnade hon slottet för att hitta en lekkamrat.
Hon gav dem alla möjliga fantastiska gåvor,
men ingen accepterade henne.
Senare fick hon reda på varför.
Ett monster som för med sig dödens skugga.
Det var vad folket kallade henne.
"Hon är ett monster. Ett monster."
Hon var väldigt arg på alla levande själar i världen.
Hon måste ta ut det på nån.
Efter att hon räddat pojken från att dö
försvann den läskiga skuggan som alltid följde efter henne.
Istället var det pojken som alltid följde efter henne.
Han gick alltid med henne vare sig det var dag eller natt,
och vare sig hon var i bergen eller på ett fält.
En klar och solig dag ställde flickan en fråga:
"Kan du alltid stå vid min sida?"
"Självklart. Jag kommer aldrig rymma."
"Inte ens när du ser det här?"
Flickan var ensam igen,
och då kom dödens skugga tillbaka och viskade det här:
"Ingen kan nånsin stå vid din sida,
för du är ett monster.
Glöm aldrig det. Förstår du?"
Ja, mor.
KAPITEL 1 POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Nästa stopp är Dauns yrkesskola.
Nästa stopp är…
Han fick ett utbrott mitt under lektionen.
Herregud.
Nej!
Det är ingen idé att försöka stoppa honom.
-Det är inte första gången. -Titta på mig
Ditt ansiktsuttryck avslöjar dina känslor
Tänk om han hade haft ett farligt verktyg bredvid sig?
Det skulle ha lett till en olycka.
Varför måste vi gå som på äggskal
-på grund av Sang-tae. -Är han arg?
Är han arg?
-Vi måste tänka på säkerheten… -Arg…
-Börjar bli irriterad. -…och han är för mycket för oss.
Skicka honom till en skola för personer med särskilda behov.
-Det är bäst för alla. -Titta på mig
-Ditt ansiktsuttryck visar dina känslor -Säg vad du tycker.
Vad tycker du?
Kan du säga något? Jösses, allvarligt.
Han är arg.
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
MOON SANG-TAE
Sang-tae.
Är du inte hungrig?
Vad vill du äta?
Du tänkte ändå inte stanna här så länge.
Jag hittar en bättre skola när vi flyttar.
Jag lovar.
-Är du så upprörd? -Jjamppong.
-Va? -Tangsuyuk med sås till.
Vi går inte till Jageumseong. Vi äter på Yangjagang.
Okej, vi proppar i oss mat på Yangjagang.
Maten är jättegod där. Minns du?
När var vi där sist?
Oroa dig inte. Jag bjuder. Jag är din storebror.
Är du möjligtvis författaren Ko Mun-yeong?
-Ja. -Ser du? Jag sa ju det.
Min dotter är ett stort fan.
Ursäkta att jag frågar,
men kan vi få din autograf?
-Ditt namn? -Lee Seul-bi.
Visst är hon vacker i verkligheten?
Ja, hon är som en sagoprinsessa.
-Varför en prinsessa? -För att du är söt.
Mamma kallar mig alltid "prinsessan"
för att jag är söt.
Vad sägs om ett foto?
Jösses, tack.
Ställ dig bredvid henne.
Kom hit.
Du är väl inte mitt fan?
Ursäkta?
I alla mina sagor är häxan alltid den som är söt.
Vem har sagt att alla prinsessor är snälla och söta?
Har din mamma sagt det?
Prinsessan, titta hitåt.
Om du verkligen vill vara så söt vill jag att du säger så här.
-Ett. -"Mamma.
-Jag ska vara… -Två.
…en söt häxa."
Tre.
Prinsessan.
-Jösses. -Prinsessan!
Jösses.
Jösses. Mun-yeong.
Buongiorno, Mun-yeong.
Jösses, vad är det med kedjan?
Vad fick henne att gråta så tidigt på morgonen?
Hon blev väl rörd. Jag rättade henne.
Vad i hela världen…
Bra jobbat.
Det kan vara farligt för ett barn att vara partisk.
Men du hjälpte henne med det?
Du är verkligen fantastisk, Mun-yeong.
Ett ögonblick.
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Jag behöver inte ditt lån. Jag är redan rik.
Okej, då går vi.
Vi har två timmar på oss.
Så du har tid att gå till en skönhetssalong.
Varför skulle jag göra det?
Du kan inte se ut så där.
Du ser ut som Francesca på väg till en begravning
för familjen Addams.
Man kan inte se ut så på barnavdelningen.
Du åker inte dit för att skrämma barnen. Du ska ge dem hopp.
Du ska läsa din saga där.
-Men du… -Det var ju farligt att vara partisk.
Jag tycker att du är farligare.
Mun-yeong, snälla.
Du borde klä dig enligt TPT.
Tid, plats och tillfälle.
Jag säger åt dem att komma till dig.
Vet du varför jag gillar den här restaurangen?
-För att biffen… -Nej.
Den här kniven
är fantastisk.
-Titta. -Mun-yeong, du blöder.
Så fint.
Jag vill ha den.
Kära nån.
Frun.
Ett ögonblick.
ANSTÄLLNINGSKORT VÅRDARE MOON GANG-TAE
Herr Moon, du måste komma till loungen.
Jösses, den där tjuven åt all min mat.
Hon verkar inte ha ätit på flera dagar.
Fröken Myoung Ji-suk.
Älskling.
Jag känner mig tom.
Du borde ändå inte äta så snabbt.
Då blir du dålig i magen igen.
Så ät inte allt på en gång.
Det vore bra om du kunde ta god tid på dig
för att äta din mat.
Du sa att du gillade att jag åt bra.
Du tog det på fel sätt.
När man gillar nån gillar man till och med hur de äter.
Älskling.
Så…
…varför bedrog du mig med den där smala modellen?
Det är okej.
Le inte mot mig.
Det äcklar mig.
-Upp med armarna så här. -Släpp mig!
Och ta ner dem så här.
-Stå still! -Jag hör inte hemma här!
Släpp mig! Släpp mig!
Jag kan inte gå in här! Jag kan inte!
Släpp!
Jag hör inte hemma här!
-Är han en ny patient? -Släpp mig!
För två dagar sen överdoserade han på alprazolam med sin dotter
och kom in som akutpatient.
Han har blivit behandlad för ångest.
Jag tror att han försökte ta livet av sig med henne.
Jag tror att han ville döda sin dotter och sen ta livet av sig.
Var är Go-eun?
Var är Go-eun? Var är min dotter?
Som tur var spydde hon upp medicinen.
Hon går i terapi mot PTSD på barnavdelningen.
Go-eun.
Go-eun, vad tänker du på?
Släpp mig!
Han ska få en psykiatrisk bedömning i eftermiddag.
Så kolla hans värden varje timme.
Och se till att han inte kan ta sig loss när du ger honom dropp.
Okej.
Efter sittningen ska du svara på publikens frågor.
Sen delar du ut dina signerade sagoböcker till barnen.
När du har fotats med sjukhuspersonalen för PR är du klar.
Jag vet inte om jag är sekreterare eller VD för ett bokförlag.
Jag börjar verkligen undra.
Jag anställdes som art director.
Men jag visste inte att jag skulle jobba som din underhuggare.
Du sa att du kunde göra vad som helst under intervjun.
Jag visste inte att jag skulle få utföra fysiskt arbete.
Jag anställde dig trots att du inte är särskilt smart.
Vad vill du att jag ska göra? Sparka dig?
Nej.
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
"OK Psykiatriska sjukhus"?
Herrn, går du i terapi?
Vilken bra idé.
Svara.
-Hallå? -Sätt på högtalaren.
Hallå? Herr Lee?
Jag är Nam Ju-ri, sjuksköterska på OK Psykiatriska sjukhus.
Den här vägen.
Det är så svårt att nå dig. Du svarar aldrig.
Lyssnar du?
Ja. Jag är lite upptagen…
Jag tror att vi sa
att vi har bestämt ett datum för herr Ko Dae-hwans operation.
Hur länge måste vi vänta
på att få förmyndarens samtycke?
Du kan inte undvika våra samtal såhär.
Det är samma sak som att döda patienten.
Ko Dae-hwan.
Han är död för mig.
Varför försöker du återuppliva honom? Är du Jesus?
-Ursäkta mig. -Ju-ri.
Om du är så desperat, kom och skaffa signaturen själv.
Vad är det?
-Vad hände? -Hon vill att jag går till henne.
Är hon galen eller?
Om hon inte är frisk borde hon komma hit.
Fröken Park.
Berätta om hans medicinska bakgrund.
Patienten i rum 203 med demens.
Jaså, herr Ko Dae-hwan?
Han måste opereras på grund av sitt glioblastomåterfall.
Men hans förmyndare bryr sig inte?
Patienten har varit hos oss länge.
Men hans förmyndare har aldrig kommit på besök eller ringt,
vilket betyder att han försummas.
Så istället för att ringa hans otacksamma förmyndare
kan du väl besöka henne personligen
så att vi kan rädda patienten?
Va?
Är det verkligen nödvändigt?
Du tänker väl göra det? Jag vet att du är professionell.
Om jag får ta ledigt resten av dagen och i morgon
-så besöker jag henne själv. -Varför behöver du två dagar?
Har du en pojkvän i Seoul?
Jag antar det.
Ju-ri, har du pojkvän?
Nej.
Då går jag snart.
Hon har säkert en pojkvän.
Hon är en förrädare.
Jag tror inte att din dotter kan komma hit.
Nej…
Vad är det?
Nej!
Dö.
Om hon kommer…
SAGOLÄSNING MED FÖRFATTAREN KO MUN-YEONG
Gang-tae.
Ja?
Jag hörde att nån spydde på dig i eftermiddags.
-Hon gav mig till och med en örfil. -Jösses.
Du borde se till att dagen inte blir värre.
Kim Seung-cheol, den isolerade patienten, kommer att överlämnas till polisen.
Ja, jag hörde det. Jag tar hand om honom.
Vi hade en teammiddag i går och vi slog vad.
"Slog vad"?
"Varför flyttar Moon Gang-tae
från sjukhus till sjukhus varje år istället för att slå sig till ro?"
Vi försökte gissa oss till svaret.
Nummer ett.
Du har förlorat alla dina pengar och jagas av lånehajar.
Nummer två. Du har hamnat i trubbel,
och du jobbar här för att dölja din identitet för polisen.
Nummer tre. Du blir alltid utslängd från alla sjukhus
för att du stöter på sjuksköterskor och patienter.
Vilken satsade du på?
Jag satsade på…
nummer tre. Kvinnor.
Vad är svaret?
Nummer fyra.
Män.
Gang-tae. Jösses.
Kaffet är gott.
-"Jag älskar dig ändå. -Jag älskar dig ändå.
-Du är lika ömklig som jag. -Du är lika ömklig som jag.
-Jag är inte ömklig. -Jag är inte ömklig.
-Jo, det är du. -Jo, det är du.
-Behandlar du mig som en föräldralös? -Behandlar du mig som en föräldralös?
-Även om du inte är det -Även om du inte är det
-beter du dig som en föräldralös." -beter du dig som en föräldralös.
FÖRFATTAREN KO MUN-YEONGS BÄSTSÄLJARE
-"Du är tanklös, osäker, -Du är tanklös,
-ovetande, -osäker, ovetande,
-och känslokall. Det är därför. -och känslokall. Det är därför.
-Men jag älskar dig ändå. -Men jag älskar dig ändå.
-Vet du varför? -Vet du varför?
-För att jag bestämde mig för det." -För att jag bestämde mig för det.
Jag beslutade också…
"Jag älskar dig ändå."
Har du ätit?
Jag åt jjamppong.
Igen? Du måste sluta äta nudlar.
Jag köpte smårätter till dig i går.
-Vad gör du? -Jag ritar.
Du ritar på den där kvinnans bok igen.
Det är inte "den där kvinnan". Hon är författaren Ko Mun-yeong.
Ja, Ko Mun-yeong.
Hon kommer till sjukhuset i dag.
Hon ska läsa sin bok för barnen på sjukhuset.
Sang-tae?
Jag åker. Jag åker dit. Jag åker dit nu.
Jag tar buss nummer 243, den blåa bussen,
går av vid Jayangs trevägskorsning och tar 5413,
-den gröna bussen. -Sang-tae. Nej, vänta.
Kliver av vid Myungsungs universitetssjukhus och…
Moon Sang-tae!
Ta tre djupa andetag.
Lyssna noga på mig.
Även om du åker nu kommer du inte att hinna i tid.
Och det är bara för patienterna på barnavdelningen.
Men du är väl inget barn?
Moon Sang-tae, 35 år gammal. Född 1984, råttans år.
Jag är yngre än jag ser ut, men jag är inget barn.
Precis. Du är vuxen.
Men istället fixar jag en autograf om jag kan.
Att träffa henne är en engångsgrej, men hennes autograf varar för evigt.
Vilket föredrar du?
Hennes autograf.
Vem gillar du mest? Mig eller Ko Mun-yeong?
Hallå? Sang-tae?
Jag ville inte förstöra hennes humör.
Det var därför jag höll tyst om det.
Jag tänkte övertala henne och köra henne dit
efter att hon avslutat dagens läsning.
Fan också. Jag klantade mig.
Jag får en dålig känsla.
Varför hatar fröken Ko sin far så mycket?
Hon hatar alla utom sig själv.
Fråga inte ens varför. Hon föddes sån.
Om du vill leva ett långt liv, var bara tyst.
Jösses, var i hela världen är hon? Det är nästan dags.
MYUNGSUNGS UNIVERSITETSSJUKHUS
RÖKNING FÖRBJUDEN
Ursäkta mig.
-Skulle du kunna… -Det här är min sista.
Nej, jag vill inte ha. Kan du släcka den?
Jag tände den precis.
Det är ett rökfritt område. Släck den.
Tror du på ödet?
-Va? -Du hörde mig.
Vem bryr sig om ödet?
Om nån dyker upp när man behöver dem
så kallas det för ödet.
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Jösses, det var så högt.
Väldigt realistiskt, eller hur? Hon är bra på skådespeleri också.
"Pojken vaknade ur ännu en hemsk mardröm.
Dåliga minnen från det förflutna som han ville radera
spelades upp i hans drömmar varje natt
och hemsökte honom konstant.
Pojken var livrädd för att somna.
Så en dag gick han till häxan och bönade och bad.
'Snälla, ta bort alla mina dåliga minnen
så att jag aldrig drömmer en mardröm igen.
Så gör jag allt du ber om.'"
Go-eun!
-Go-eun! -Herregud, vad är det för fel på dig?
Var är Go-eun?
Go-eun!
Go-eun… Var är Go-eun?
Fiskmås 777. Jag upprepar. Fiskmås 777.
EN ICKE-PROVOKATIV KOD FÖR PATIENTER
SOM RYMMER FRÅN SINA AVDELNINGAR PÅ PSYKIATRISKA SJUKHUS
Hej.
Och lägg dig på mage.
Vi provar en till.
-Menar du allvar? -Förlåt.
Han sa att det var obekvämt, så jag tog av den ett tag.
-Tog du med fastspänningsremmarna? -Jag glömde dem.
Titta åt höger och håll i din arm.
Vi försöker en gång till.
"Åren gick och pojken blev vuxen.
-Han hade inga mardrömmar längre. -Go-eun.
Men av nån konstig anledning var han inte alls glad."
-Go-eun. -Vad är ditt problem?
-Vad händer? -Go-eun.
Go-eun.
Jösses, vad gör du?
"En natt fylldes natthimlen av en blodmåne,
och häxan dök upp igen
för att ta det han hade utlovat i utbyte mot sin önskan.
Han skrek så förbittrat på henne.
'Alla mina dåliga minnen är borta.
Men varför…
Varför kan jag inte bli lycklig?'
Sen tog häxan hans själ som utlovat
och berättade det här."
-Vad händer? -Mamma!
Vad fan är det som händer?
Vi måste tyvärr avsluta nu på grund av oväntade omständigheter.
Sjukhuspersonal och vårdnadshavare, ta alla barn
-tillbaka till barnavdelningen omedelbart. -Jösses.
-Vad händer? -Go-eun.
Go-eun.
-Det är inte över än. -Go-eun.
Ungar, det är inte över.
-Kom igen. -Kom igen.
-Fan också. -Jösses.
-Mamma! -Mamma, jag är rädd.
Okej, vi går.
Hallå?
Fan också.
Upp.
-Hallå! -Vi går upp.
Vänta!
Go-eun! Jösses, Go-eun…
Följ med pappa.
-Vem är du att sätta stopp för det här? -Nej!
-Precis innan höjdpunkten. -Låt mig…
Är det dags att avsluta med "fortsättning följer"?
-Det är okej. Det är ingen fara. -Nej, du skrämmer mig.
Ta tillbaka barnen.
Kom igen. Nu går vi.
Det är bara några få rader kvar,
så de kan gå när de har hört resten.
-Du borde evakuera… -Nu!
Pappa, gör inte så här.
Jag är rädd.
Lyssna noga på mig.
Om vi åker fast här blir jag inlåst på mentalsjukhus,
och du hamnar på barnhem.
Klarar du dig om du aldrig får se pappa igen?
Jag vill leva. Jag vill inte dö.
Jag sa ju det.
Barn kan aldrig leva ensamma.
Om vi måste vara åtskilda
borde vi dö tillsammans. Det vore bättre.
Vad i…
Skitsnack.
Du är den första värdelösa människa jag har träffat på länge.
Titta på det äckliga, slemmiga ansiktet.
Vem är du? Vill du dö?
Har du nånsin dödat nån?
Du tror inte att du kan gå vidare,
men du kan inte ens samla mod nog att dö ensam.
Det är därför du vill få med barnet.
Va?
Var inte en sån förlorare. Ta ditt liv ensam.
Din galning!
En kniv…
Hallå!
Din lilla…
-Är du okej? -Min pappa är…
Hallå! Vem är du att lägga dig i?
Hon är mitt barn.
Jag kan döda henne om jag vill. Jag kan göra vad jag vill med henne!
Stryp mig. Stryp mig hårdare, din idiot.
Din galning!
Dö. Bara dö!
Det går fort.
Det tar bara ett ögonblick. Det tar slut innan du vet ordet av.
Dö. Bara dö.
-Dö! -Herr Kim Seung-cheol!
Släpp mig!
Din lilla…
Kom hit.
Släpp mig!
Släpp mig, din jävel! Jag ska döda er alla!
-Släpp! -Jag gör det här så att du inte skadas,
så lugna ner dig!
Jag ska döda er alla. Jag ska döda…
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Så det var inte ödet…
trots allt.
Jag skulle uppskatta om du höll dig utanför det här.
Släpp kniven först.
Den här mannen är en patient.
Nej.
Han är ingen patient.
Han är ohyra.
Vad i hela världen…
Hon är helt galen.
Hon är galen!
Den galna slynan.
Jag dog nästan på grund av den slynan!
Släpp mig, era idioter.
Ta henne, inte mig. Det är hon som behöver hjälp!
-Tappa inte taget. -Släpp mig, era jävlar!
Jag sa åt er att ta in den galna kvinnan!
-Släpp! -Jösses, stå stilla.
Är kniven skadad? Varför lindar du den runt kniven?
Om han är sinnessjuk kan vi säga att jag agerade i självförsvar.
Jag ville bara skära honom lite med kniven
men du överreagerade och skadade dig själv.
Här.
Din hand, inte kniven.
Här är min speciella tjänst.
Vet du vad?
I den här världen finns det folk som förtjänar att dö.
Men några omtänksamma missfoster
dödar dem åt oss i hemlighet.
Därför kan civilbefolkningen sova lugnt om nätterna,
helt ovetandes.
Vilken av dem tror du att jag är?
Du är…
…ett ovetande missfoster.
Jösses.
Tack vare dig blir jag bättre och bättre på att sy.
Sluta göra dig själv illa.
Herr Moon?
Herr Moon Gang-tae.
Ja?
Vad tänkte du på?
Det är klart.
Okej. Det blev totalt kaos
på grund av patienten som rymde, men vi kan se det som marknadsföring.
Men knivslagsmålet då? Hur ska du förklara det?
Du sa att en i sjukhuspersonalen skadades.
Tänk om de skickar ut ett pressmeddelande?
"En berömd barnboksförfattare fäktade med en kniv.
Jobbar hon på en kampsportsroman?" Man ser rubrikerna överallt.
Muta dem bara. Du har gjort det många gånger.
Tänk om det inte funkar? Vad ska vi göra?
Vi använder en honungsfälla. Jag förför dem.
Hoppa in.
Åk du. Jag måste ta hand om en sak.
Vad ska du göra?
Mun-yeong!
Kommer hon att orsaka problem igen?
ADMINCHEF
En patient som borde ha varit isolerad
stormade in och förstörde allt.
Förmyndarna ringer för att klaga, så telefonerna går varma.
Vi måste snabbt hitta en syndabock.
Menar du att jag borde vara den personen?
Den som skötte förflyttningen är ny här,
så jag kan inte sparka honom.
Jag ser att du har jobbat
på många olika sjukhus de senaste tio åren.
Jösses, totalt 15 sjukhus.
Och mindre än ett år på varje.
Du har varit hos oss i tio månader nu,
så du slutar ändå snart.
ANSTÄLLNINGSKORT VÅRDARE MOON GANG-TAE
Gang-tae.
Du jobbade här i ett år för att få avgångsvederlag.
Vi löser det så.
Hej, det är jag.
Ge mig kontaktuppgifterna till killen som skadades på grund av Mun-yeong.
Vad tror du?
Jag måste muta honom eller nåt för att tysta honom.
Kom igen. Du vet vad som gäller.
JAE-SUS FRITERADE KYCKLING HEMKÖRNING
Jag skulle leverera en order
men såg en kille sitta här
och se ut som en sjuk kyckling och jag visste att det var du.
Hoppa på. Jag skjutsar dig.
Ditt missfoster.
Gjorde du dig illa igen?
Fan också.
Ignorerar han mina samtal?
Om han blödde kommer han säkert att stämma henne.
SKÖTERSKA NAM JU-RI
Hej, fröken Nam.
Jag förstår. Är du redan här?
Okej.
Rumsnumret är…
Ett ögonblick.
Beställde du rumsservice?
Vart tog han vägen?
Tack.
Alberto, nej. Gör inte så här mot mig.
Nej, Alberto. Var inte sån. Snälla, Alberto!
Nej! Gör inte så här mot mig, Alberto!
-Fan. -Vad är det?
-Jösses! -Vad händer?
Vänta lite. Alberto… Jösses!
Alberto!
Kom igen!
Alberto! Fan. Alberto, snälla…
Dö inte.
Gang-tae!
Jag är verkligen okej.
Din bror väntar säkert på dig, så ta en taxi hem!
Jag säger inte att du lämnade mig här!
Jag förstår!
För jag är en sann och lojal vän!
Håll tyst och fortsätt framåt.
Okej.
ÄNNU EN LÅNG DAG, VA? UPP MED HAKAN!
DU TRÄFFAR SNART DIN SJÄLSFRÄNDE.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du har förändrats så mycket.
Jag kände knappt igen dig. Du ser inte längre ut som en lantis.
Har det gått nästan 20 år sen jag bytte skola?
Ja.
Vi behöver bara din underskrift här.
Läkaren måste redan ha förklarat allt i telefon.
Du borde göra det här öga mot öga…
Har du rest i tre timmar
bara för att få min signatur på dessa dumma papper?
Har du en stark pliktkänsla? Eller är du bara en välgörare?
Vårt sjukhus är en psykiatrisk klinik,
så vi måste jobba med ett annat sjukhus för att operera.
-I din fars fall… -Jag sa ju att han är död.
Jag är föräldralös. Det vet du.
Men din mamma lever…
Jag registrerade hennes död för länge sen.
Vill du höra nåt intressant?
Min pappas själ är död,
men han lever som en zombie.
Och min mamma,
hon dog fysiskt sett för många år sen.
Men…
…hennes själ är fortfarande vid liv.
Vem av dem är egentligen död?
Berätta, syster. Vem av dem är död på riktigt?
Din far…
Jag menar, herr Ko Dae-hwan.
Hans tillstånd kan bli kritiskt om han inte opereras den här gången.
Hans kognitiva funktioner…
Andra kommer tro att du är hans dotter.
Varför gör vi inte så? Du kan vara Ko Dae-hwans dotter.
Jag kan vara din mammas dotter.
Jag skriver på formuläret om du går med på det.
Vad säger du?
Din mamma är bra på att laga mat.
Ska jag komma över och äta som på den gamla goda tiden?
Du fattar fortfarande inte mina skämt.
Du är inte rolig.
Hon gör mig förbannad.
Hon är galen.
Tänk att hon skriver barnlitteratur.
Det är bisarrt.
Nej, hon är inte "galen".
Hon föddes bara så.
Jösses. Kan du ställa en diagnos vid första ögonkastet
nu när du har jobbat på mentalsjukhus i tio år?
Sluta överreagera.
Din dummer, kan du lära dig att överreagera lite?
Du fick sparken på grund av de där galningarna.
Jag fattar inte att du bara stack.
-Du borde ha ställt till med en scen. -Om jag hade gjort det…
…hade det känts bra…
-men jag hade sumpat avgångsvederlaget. -Bra jobbat.
Din bror blev relegerad från skolan och du fick sparken från jobbet.
Ni är likadana.
Det var ändå på tiden att jag slutade.
Det är den tiden på året.
När nattvinden känns varm.
Jag antar…
…att fjärilarna kommer snart.
Okej.
Hur mår Sang-tae? Inga tecken än?
Nej, inte än.
Vart ska vi nu?
-Ska vi åka till ett annat land? -Har du ens ett pass?
Sang-tae borde lära sig engelska.
Jae-su.
Säg inget till min bror.
Jösses, du bryr dig bara om din bror. Jag är trött på det här.
Jag är så avundsjuk.
Du skrämde mig.
Vad är det? Slog kvinnan dig i huvudet också?
Autografen. Jag glömde att ta hennes autograf.
-Jag lovade att jag skulle göra det. -Hon måste ha slagit dig hårt i huvudet.
Vad ska jag göra, Jae-su?
Kära nån.
FÖRFATTAREN KO MUN-YEONGS AUTOGRAF
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Jösses, hennes autograf ser ut som en massa heroglyfer.
Hieroglyfer, inte "heroglyfer".
Skynda dig. Sang-tae väntar.
Okej. Klart.
Ta en titt.
Titta. Det är väldigt likt, eller hur?
Bra jobbat, Jae-su!
Lugna dig.
-Nöjd nu? -Ja.
Sang-tae kommer att bli glad.
Le inte så där. Det äcklar mig.
En patient sa samma sak till mig tidigare i dag.
Är mitt leende så irriterande?
Vet du inte?
Vet du verkligen inte?
Vad?
När du ler…
…ser du ut som Jokern.
Med dina ledsna ögon och mungipor som pekar upp så här.
Titta i spegeln. Du ska få se.
Kom, vi går.
Sang-tae, jag är hemma.
Det här…
Det här är fejk. Det är fejk.
-Nej, det är hennes autograf. Det är… -Det är fejk.
-Jösses, det är… -Det är fejk.
-Sang-tae, vänta. -Det är fejk.
-Jösses, det… Jösses. -Det är fejk.
Det är fejk. Allt är fejk.
Du ljög för mig.
-Sang-tae, jag är ledsen. -Du ljög för mig.
Ljög du för mig?
-Det är fel att ljuga. -Sang-tae, jag var upptagen i dag så…
Det är fel att ljuga. Ljög du för mig?
Till och med små barn vet att det är fel att ljuga.
-Ska vi gå till bokhandeln i morgon? -Ljög du?
-Till och med treåringar… -Ska vi köpa dinosauriencyklopedin?
-Va? -Du har alltid velat ha den boken.
-Sang-tae? -Ljög du?
Ljög du? Varför ljög du för mig?
-Det är fel att ljuga. -Jösses, din stackare.
Allt är Ko Mun-yeongs fel.
Jag ska bränna alla böcker! Vad är det här?
-En pojke livnär sig inte på mardrömmar. -Nej!
-Nej. -Jag ska bränna alla de här böckerna.
-Nej, det får du inte! -Jag ska…
-Nej! -Inte? Varför inte?
-Den är min. Gör inte så här. -Nej, jag ska bränna dem alla.
-Hej. -Släpp.
Jag är Lee Sang-in, VD för SangSangESang Bokförlag,
ett barnboksförlag.
Först och främst vill jag uppriktigt be om ursäkt
för den olyckliga händelsen mellan dig och vår författare tidigare i dag.
Jag vill prata med dig
om du kan avvara en stund från ditt hektiska schema.
Det vore uppskattat
om du kan komma till vårt kontor i morgon.
Snälla, säg inte nej.
Jag vill verkligen träffa dig. Snälla.
-Snälla! -Varför läser du barnböcker?
Du förstår inte konst. Konst är så vackert.
Vad menar du med att jag inte förstår konst? Konst är…
Snuskiga erotiska böcker är vad jag kallar konst.
-Det här är… -Försvinn. Gå hem.
-Gå bara. -Kom igen, Sang-tae. Jag gillar dig.
Självklart. Jag visste det. Få se.
Visst.
"Visst"?
Det låter inte bra.
Runt kl. 18,00 i dag på ett sjukhus i Seoul
-hittades en man som skulle -Jag får…
-lämnas över till polisen -…en dålig känsla av det här.
efter att ha försökt ta sitt eget och sin dotters liv
död i isoleringscellen.
Polisen utreder hans död just nu.
Det sägs att han ställde till med en scen på en bokläsning
som organiserades för pediatriska patienter på sjukhuset,
men säkerhetsvakterna kunde stoppa honom direkt.
Han har så vackra ögon.
Vet du vad?
I den här världen finns det folk som förtjänar att dö.
Men några omtänksamma missfoster dödar dem åt oss i hemlighet.
Därför kan civilbefolkningen sova lugnt om nätterna,
helt ovetandes.
Vad i… Jag sa åt dig att inte se ner på mig.
Nej, det ska jag inte.
-Stoppa honom. -Okej, somna om.
JAE-SU INTE TILLÅTEN!
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
"Pojken vaknade ur ännu en hemsk mardröm.
Dåliga minnen från det förflutna som han ville radera
spelades upp i hans drömmar varje natt
och hemsökte honom konstant.
Åren gick och pojken blev vuxen.
Han hade inga mardrömmar längre.
Men av nån konstig anledning var han inte alls glad.
En natt fylldes natthimlen av en blodmåne,
och häxan dök upp igen
för att ta det han hade utlovat i utbyte mot sin önskan.
Han skrek så förbittrat på henne.
'Alla mina dåliga minnen är borta. Men varför…
Varför kan jag inte bli lycklig?'
Sen tog häxan hans själ som utlovat,
och berättade det här:
'Smärtsamma minnen.
Minnen av djup ånger.
Minnen av att såra andra och bli sårad.
Minnen av att bli övergiven.
Bara de med såna minnen begravda i sina hjärtan
kan bli starkare, mer passionerade,
och känslomässigt flexibla.
Och bara de kan uppnå lycka.'"
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Glöm aldrig den här dagen.
Kan du inte somna?
Var är min pappa?
Allt kommer att bli bra. Oroa dig inte.
Kommer polisen
ta honom?
Blir han inlåst på mentalsjukhus?
Är du rädd för att han ska komma och trakassera dig?
Det kommer inte att hända igen.
Min pappa…
Min pappa är
ingen dålig människa.
Han mår bara inte bra.
Han är psykiskt sjuk.
Så snälla…
Låt inte polisen ta honom.
Snälla, låt mig bo med honom.
Jag vill bo med pappa.
Jag vill bo med honom.
Jag saknar pappa.
-"Så glöm inget av det. -Pappa…
Kom ihåg allt och övervinn det.
Om du inte övervinner det
kommer du alltid vara ett barn vars själ aldrig växer."
POJKEN SOM LIVNÄRDE SIG PÅ MARDRÖMMAR
Va? Fjärilar…
Nej, de där fjärilarna!
-Va? Vad händer? -Fjärilar!
-Jösses. -Fjärilar!
-Vad är det? -De där fjärilarna…
-Sang-tae. -Fjärilar…
Jösses, de där fjärilarna…
Fjärilar! Fjärilarna!
-Nej! Förlåt! -De är tillbaka.
-Sluta… -De där jäkla fjärilarna.
Fjärilarna!
De sa att de skulle döda mig. Fjärilarna dödar mig!
De kommer för att döda mig!
-Jag måste fly. -Sang-tae.
Jag måste gå. Jag måste fly!
Försvinn!
Hallå, Gang-tae!
Det är inte ens flyttsäsong. Varför flytta ut?
Jag kan inte tro det.
Gang-tae!
Du har flera månader kvar på kontraktet. Varför vill du…
Jösses, du skrämde mig.
Herrn, har du sovit här igen?
Då får du betala för vattnet!
Hämta den unge mannen.
Vi är vänner. Varför pratar du som om han är yngre än jag?
Sluta. Var är han?
Det undrar jag med.
Vart tog han vägen så tidigt?
Herr Moon Gang-tae?
Hej.
Min chef är på väg tillbaka från tryckeriet nu.
Han sa att han blir tio minuter sen.
SANGSANGESANG BOKFÖRLAG
INGEN PARKERING RESERVERAD FÖR VD:N
Den här vägen.
Vänta här ett ögonblick.
Visst.
HANDEN, MARULKEN
FÖRFATTARE KO MUN-YEONG
HANDEN, MARULKEN
Hon är här! Städa era skrivbord.
Städa upp.
Skynda.
Vem sitter här?
Revisionschefen. Varför frågar du?
Den är fin.
-Jag vill ha den. -Då kan du få den.
Jag tänkte ta den ändå.
Fröken Ko, vad gör du här?
Zombie-ungen kommer ut i dag.
-Var är herr Lee? -Tja…
Vilken syn.
Du är snygg i dina vanliga kläder.
Som en eskort som trakasserar mig för att betala min nota.
Jag trodde att du skulle vara annorlunda, men jag hade fel.
Hur mycket erbjöd han dig?
Om du inte kan vara artig behöver du åtminstone inte vara kryptisk.
Och du pratar så avslappnat med mig.
Jag knivhögg dig praktiskt taget.
-Vad är det med det? -Hur mycket erbjöd herr Lee dig
för att kompensera dig för det
och se till att du inte berättar för nån?
Jag antar att metoden alltid har funkat.
Verbal tröst är värdelöst.
Pengar är bäst.
Inte för mig.
Vad vill du ha då? Sex?
Är det värt mer än pengar?
Så varför är du här?
Om inte för pengar eller sex,
varför är du då här?
Jag hoppades…
…på att få träffa dig igen.
Det är därför jag är här.
Dina ögon.
Jag ville se dem igen.
Mina ögon?
Dina ögon…
…påminner mig om nån jag en gång kände.
Vem är den personen?
Nån som är skruvad
och saknar samvete.
En kvinna…
…vars ögon…
…saknade värme.
Den kvinnan…
Var du rädd för henne?
Nej, tvärtom.
Jag gillade…
…henne.
Är du så glad?
"Kära Sang-tae!
Jag hoppas att du kan komma på min boklanseringsfest."
Det är en klyscha att säga att vi är ämnade för varandra.
Jag trodde att jag var på rymmen…
Rör inte mitt hår!
…på grund av min bror.
Fegis.
Var är Ko Mun-yeong?
Det kommer inte sluta bra för dig om du beblandar dig med henne.
Gå inte.
Jag vill att du ska vara min säkerhetsnål.
Håll mig under kontroll så att jag inte exploderar.
Pojken vaknade ur ännu en hemsk mardröm.
Dåliga minnen från det förflutna som han ville radera
spelades upp i hans drömmar varje natt
och hemsökte honom konstant.
Pojken var livrädd för att somna.
Så en dag gick han till häxan och bönade och bad.
"Snälla, ta bort alla mina dåliga minnen
så att jag aldrig drömmer en mardröm igen.
Så gör jag allt du ber om."
Åren gick och pojken blev vuxen.
Han hade inga mardrömmar längre.
Men av nån konstig anledning
var han inte alls glad.
En natt fylldes natthimlen av en blodmåne,
och häxan dök upp igen
för att ta det han hade utlovat i utbyte mot sin önskan.
Han skrek så förbittrat på henne.
"Alla mina dåliga minnen är borta. Men varför…
Varför kan jag inte bli lycklig?"
Sen tog häxan hans själ som utlovat,
och berättade det här:
"Smärtsamma minnen.
Minnen av djup ånger.
Minnen av att såra andra och bli sårad.
Minnen av att bli övergiven.
Bara de med såna minnen begravda i sina hjärtan
kan bli starkare, mer passionerade,
och känslomässigt flexibla.
Och bara de kan uppnå lycka."
Så glöm inget av det.
Kom ihåg allt och övervinn det.
Om du inte övervinner det
kommer du alltid vara ett barn vars själ aldrig växer.
Undertexter: Camilla Ohlsson