‫- סדרה מקורית של NETFLIX -
‫- קמפיין הבחירות של קוון מן־סו -
‫הקשיבו, תושבי סונגג'ין סיטי!
‫אל תצביעו למועמד מספר אחת, קוון מן־סו!
‫הוא צבוע והוא מפלה אנשים!
‫זהירות מהפיצוץ!
‫"תראו אותי
‫תראו אותי…"
‫הוא מכייף ממש.
‫נכון?
‫שפשוט…
‫אכייף איתך?
‫כדאי?
‫גבר בשנות ה־20 לחייו צץ לפתע ‫מחוץ לבניין עיריית סונגג'ין סיטי
‫שבו נערך קמפיין הבחירות, ויצר מהומה.
‫אבל הבחור הצעיר התגלה כלא אחר
‫מבנו השני של חבר הפרלמנט, קוון מן־סו.
‫התקרית עשויה להשפיע
‫על הבחירות הכלליות שיתקיימו בשבוע הבא.
‫- בנו של חבר הפרלמנט -
‫הוא היה כולא אותי כשעשיתי צרות.
‫הוא התעלל בילדים והפר זכויות אדם!
‫קוון מן־סו צריך לפרוש מהמרוץ!
‫תתפטר! ‫-אחרי התקרית הזו,
‫התקבלו קריאות רבות, ‫כולל מארגוני זכויות אדם,
‫שיפרוש מהמרוץ. ‫-הוא ייאלץ לפרוש.
‫שלמות הבית זה עניין חשוב… ‫-מה תעשה עם מיס קו?
‫איך יכול אב אכזר כמוהו… ‫-היא גרמה לזה.
‫לדאוג למשפחות אחרות… ‫-לא יודע. מה נעשה?
‫ולעבוד למען המדינה?
‫הוא צריך לפרוש מהמרוץ.
‫- פרשה 4: ילד זומבי -
‫"תראו אותי…"
‫שמישהו ייקח את המיקרופון! ‫-"מועמד מספר אחת."
‫- שלוש שעות קודם לכן -
‫מהר! ‫-אל אלוהים.
‫תראו אותו. ‫-בחיי.
‫מה נעשה?
‫לאן אתה הולך? אמרת שאתה רוצה לכייף.
‫מתי אמרתי את זה?
‫אתה שקרן פתולוגי?
‫מה שאמרתי קודם…
‫רק דיברתי עם עצמי.
‫שבח אותי על עשיית הדבר הנכון.
‫שמה הוא בדיוק? ‫-החטיפה שלו.
‫לא עצרת בעדו. הנחת לו לעשות כרצונו.
‫כי עשיתי את הדבר הנכון.
‫לא?
‫אז למה לא עצרת בעדו?
‫איך אוכל למנוע ממנו לרקוד ולשיר
‫כשהוא כל כך טוב בזה?
‫היי!
‫מי אתם? אתם מבית החולים?
‫לא. אני סופרת. והוא הנצרה.
‫אם משהו יקרה לחבר הפרלמנט קוון ‫בעקבות אירועי היום…
‫כן?
‫תתכוננו.
‫מה אתה אומר? זה מפחיד מאוד.
‫אני מפוחדת ממש. מה אעשה? ‫-חתיכת…
‫זהירות.
‫עברתם את הגבול עכשיו.
‫תתכוננו.
‫למה האידיוט הזה אומר לנו להתכונן?
‫גאנג־טה, גי־דו רוצה לדבר איתך.
‫אני רואה שאת עובדת קשה.
‫חכי פה. אל תזוזי.
‫בוא.
‫אנחנו מעריכים את עזרתכם ‫למרות לוח הזמנים הצפוף.
‫גאנג־טה.
‫כל משאלותיי התגשמו היום.
‫היום היה היום הטוב בחיי.
‫אז אל תכעס עליה שהסיעה אותי לפה.
‫בסדר?
‫אימא, הוא יהיה בסדר. ‫-למען השם.
‫אימא. ‫-הוא יהיה בסדר.
‫אני מצטערת, צריך שבן משפחה ‫יתלווה אלינו לבית החולים.
‫השתגעת?
‫למה שנלך לבית חולים פסיכיאטרי?
‫לכי עם אביך. אצטרף אחר כך.
‫אימא.
‫אימא!
‫גי־דו.
‫אימא, אני מרגיש יותר טוב.
‫אתה מרוצה אחרי שהשפלת כך את משפחתנו?
‫אתה שמח שביישת כך את אביך
‫שאתה שונא כל השנים?
‫אימא, אני רק…
‫למה נולדת כה טיפש
‫וזכית ליחס כזה?
‫למה אתה תמיד מוכרח להתנהג ככה
‫ולשבור את ליבי?
‫למה לא שתקת פשוט?
‫למה עברת את הגבול
‫ועשית כזה בלגן, טיפש?
‫למה?
‫אימא שלי יודעת להחטיף.
‫היא מעולם לא אהבה אותי
‫כי תמיד הייתה עסוקה באחיי.
‫אבל הבנתי עכשיו משהו, אחרי שהיא הכתה אותי.
‫גאנג־טה.
‫אימא שלי לא שונאת אותי.
‫היא אוהבת אותי בטירוף.
‫איך אתה יודע?
‫מי שחוטף הוא האהוב.
‫משום מה, כשמישהו מכה אותך בחיבה זה…
‫לא מצער, במפתיע.
‫גאנג־טה!
‫למה עשית את זה? למה שלחת את אחיך קודם?
‫היית צריך להישאר איתו כל היום!
‫מה עשית כשהרביצו לו?
‫אתה לומד אמנויות לחימה ‫כדי שתוכל להגן על אחיך.
‫איך נתת לו לחזור במצב כזה הביתה?
‫אתה רציני?
‫וואו, גשום בטירוף.
‫שלא תצטנן. אתה בסדר?
‫אתה מבין, יקירי,
‫לא אמות מוקדם כמו שאתה עשית.
‫אני אחיה חיים ארוכים.
‫אראה את סאנג־טה מזדקן ומת.
‫ואני אמות למחרת.
‫אימא?
‫התעוררת?
‫גאנג־טה. ‫-כן?
‫אתה צריך לעמוד לצד אחיך עד יום מותך.
‫אני אגדל אותו.
‫תפקידך לטפל באחיך ולשמור עליו.
‫בסדר?
‫זו הסיבה
‫שילדתי אותך.
‫- בית חולים פסיכיאטרי או־קיי -
‫גם אנחנו צריכים לנסוע.
‫ג'ו־רי.
‫כדאי שנצא גם כן. ‫-נכייף?
‫אנחנו נוסעים לבית החולים.
‫סעי לאט.
‫ג'ו־רי, סעי בלעדיי.
‫אני אסע איתה.
‫למה?
‫פשוט…
‫לא כדאי שהיא תנהג לבדה.
‫אם לא היית נכנס למכונית שלי,
‫הייתי חוטפת אותך.
‫זה התחביב שלך?
‫אני יודעת שקינאת בו כשהוא התפרע ככה.
‫"אני רוצה לעזוב את הכול ולכייף ככה."
‫ההבעה על פניך אמרה זאת.
‫תגיד כשאתה מוכן.
‫אחטוף אותך ותוכל לבלות.
‫זה יהיה מדהים.
‫תשכחי מזה.
‫טוב, בסדר. כשייראה שאתה רוצה לברוח,
‫אברח איתך על המקום.
‫תצפה לזה.
‫לעזאזל.
‫אני שונאת פרחים שמשירים עלה-עלה.
‫אני אוהבת מגנוליות.
‫כשהפרח כולו נושר, ללא היסוס,
‫זה מוצא חן בעיניי.
‫את עושה הקבלות מעניינות.
‫הקבלה יפה, נכון?
‫כן, מגנוליות הן הפרח המושלם בשבילך.
‫מה הפרח האהוב עליך?
‫אני לא אוהב פרחים.
‫אני לא אוהב את האביב.
‫למה?
‫כי אז אני צריך לעזוב שוב.
‫מה?
‫מר לי.
‫כן, איך הלך?
‫צו המניעה נגד "ילד זומבי"
‫אושר, אדוני.
‫אני מבין.
‫בסדר. כנראה נצטרך להחזיר את הכול. נכון?
‫כן.
‫זה מצחיק אותך?
‫למה את מחייכת?
‫החברה על סף פשיטת רגל ואת מחייכת?
‫אז לבכות?
‫לא.
‫פשוט לכי.
‫השאירי מכתב התפטרות ולכי.
‫סוף־סוף
‫מצאתי את הנעליים האדומות שלי.
‫- מידע על מון גאנג־טה -
‫מר לי, תרצה קפה?
‫לאן אתה הולך?
‫אני יוצא למסע עסקים.
‫להתראות, אדוני.
‫יפה.
‫רצית לאכול, וזה מה שהזמנת לי?
‫אני ממהר. תיכף מתחילה משמרת.
‫רוצה אורז? ‫-לא חשוב.
‫הלו?
‫רגע.
‫תאכלי.
‫לעזאזל, הוא לא הזמין אפילו קימצ'י.
‫הוא ממש חסכן.
‫שיהיה עני, אבל אני לא סובלת קמצנים.
‫מה גרם לך להתקשר אליי?
‫הכול בסדר?
‫מה?
‫רווח לי.
‫מה הוא אומר?
‫לעזאזל.
‫מר מון, אני רוצה לשאול אותך משהו.
‫האם מון־יונג אמרה לך
‫שאתה יפה ושהיא רוצה אותך?
‫למה אותי? ‫-כי אני לא מפסיקה לרצות אותך.
‫אבל למה? ‫-כי אתה כזה יפה.
‫כנראה שכן. אני בטוח בזה.
‫אז מה?
‫תקשיב לי טוב.
‫כשהיא אומרת שהיא רוצה משהו,
‫היא בעצם אומרת שהיא רעבה אליו.
‫במילים אחרות, ‫היא אומרת שהיא רוצה לטרוף אותך.
‫מה אתה אומר בעצם?
‫אני אומר שאתה ואני במצב בעייתי.
‫נעצרה מכירת הספר החדש שלה.
‫אז היא לא יכולה לבלות איתך עכשיו.
‫היא צריכה לעבוד על ספרה הבא.
‫כתפיו כה רחבות.
‫אגיע לשם ואנסה להחזיר אותה.
‫אז, בבקשה, שמור על עצמך… כלומר…
‫תחזיק מעמד עד שאגיע.
‫בהצלחה.
‫מי זה היה?
‫בית החולים. ‫-זירזו אותך?
‫עומדים לפטר אותי?
‫אתה טוב מאוד בהתעלמות מאנשים.
‫יופי לך.
‫שמעתי שעצרו
‫את מכירת ספרך החדש.
‫ילד זומבי?
‫בגלל מה שעשית למען אחי אז?
‫הם לא יעשו את זה רק כי ‫קיללתי מישהו ומשכתי בשיערו.
‫חושבים שהאיורים והעלילה קשים מדי.
‫האידיוטים האלה לא יכולים להבין ‫את המסר מאחורי המילים.
‫שיילכו לעזאזל.
‫מה המסר?
‫תקרא בעצמך. אשמח לשמוע את דעתך.
‫אני מבוגר מדי לאגדות.
‫בחייך, אני חושבת שאתה בדיוק בגיל המתאים.
‫בת כמה את?
‫אני?
‫אני סתם ילדה קטנה.
‫אבל אתה עוד יותר ילד ממני.
‫למה אני ילד?
‫כי אני רואה
‫שאתה רוצה להיות נאהב.
‫- בית חולים פסיכיאטרי או־קיי -
‫אימא.
‫- בהשפעת סמי הרגעה, נא לא להפריע -
‫בעניין חבר הפרלמנט קוון…
‫בהסתמך על אופיו,
‫הוא יכעס מאוד אם ייאלץ להתפטר.
‫אולי כדאי שנתערב?
‫תתכונני לתביעה.
‫שוב?
‫בסדר, אדוני.
‫אולי תפטר את מיס קו מון־יונג?
‫היא חטפה את החולה.
‫בואו נדבר בכנות. היא לא חטפה אותו.
‫הוא נכנס למכונית מרצונו.
‫עדיין, נצטרך לפטר אותה.
‫היא לא מוציאה את אביה לטיולים.
‫היא אמרה לי שכלל לא הבטיחה לעשות זאת.
‫נכון, ג'ו־רי?
‫כן.
‫אתן מכירות, נכון?
‫כן.
‫מה? את רצינית?
‫מה? איך? ‫-ממתי?
‫הכרנו לתקופה קצרה בילדותנו.
‫אז אתן חברות בעצם.
‫מה אנחנו צריכים לעשות איתה לדעתך, מיס נאם?
‫לדעתי,
‫צריך לפטר אותה.
‫מיס קו
‫לא שייכת לכאן.
‫מה תעשה, אדוני?
‫אנחנו לא ממהרים.
‫אז בואו נבדוק קודם את מצב החולה ונחליט.
‫אוקיי.
‫אל תדליק.
‫אני לא רוצה להקשיב לאחרים מדברים.
‫אני רוצה לשמוע אותך. קדימה, תגיד משהו.
‫טוב…
‫אין לך מה לומר לי?
‫למה את לא מוציאה את אביך לטיולים?
‫הבטחת למנהל בית החולים.
‫"הבטחתי"?
‫זה חסר תועלת לגמרי.
‫קיבלתי את מבוקשי ואני כבר לא זקוקה לו.
‫הוא סובל מדמנציה.
‫הנשמה שלו מתה. גופו הוא קליפה ריקה.
‫למה שאבזבז את זמני על דבר כזה?
‫הכי טוב אם היה מת.
‫למה הוריך מתו?
‫איך את יודעת שהם מתו?
‫חקרתי קצת.
‫סתם בדיקת רקע.
‫כמו שבודקים מה המקור ‫ומה תאריך התפוגה של מצרכים.
‫לא ביג דיל.
‫"מצרכים"?
‫אנשים הם מצרכים בעינייך?
‫מה ההבדל?
‫ילדים נוטשים את הוריהם
‫כשהוריהם נהיים זקנים ותשושים.
‫הורים מעדיפים את הילד שגורם להם אושר
‫ונוטשים את הטיפש וחסר התועלת.
‫זה לא מה שקרה ל"נקניקייה קטנה"?
‫עצרי את המכונית.
‫מה? למה?
‫אמרתי, עצרי את המכונית.
‫למה? יש לך פיפי?
‫מה קרה לך פתאום?
‫למה אתה כועס?
‫תגיד לי למה.
‫היי!
‫על מה אתה כועס כל כך?
‫אני…
‫שכחתי.
‫מה?
‫שאת לא כמו כולם.
‫שכחתי לרגע.
‫כנראה מבלי דעת
‫ציפיתי למשהו ממך.
‫מה ציפית ממני?
‫למה ציפית?
‫זה עבר.
‫אני אוהבת אותך.
‫אני אוהבת אותך, גאנג־טה.
‫אני אוהבת אותך!
‫אמרתי שאני אוהבת אותך!
‫אני אוהבת אותך כל כך!
‫שוב אתה בורח?
‫שמעת אותי? למה אתה הולך?
‫למה? אני אוהבת אותך! היי!
‫אני אוהבת אותך! ממש! היי!
‫הוא לא ייאמן.
‫הסתדרנו מצוין. למה התפוצץ לפתע?
‫הוא קצת מסובב?
‫מה לכל הרוחות הכעיס אותו כך?
‫- בית ספר מקצועי סונגג'ין -
‫וואו, זה היה קשה.
‫כן, היה לי קשה.
‫סאנג־טה.
‫מה למדת היום?
‫איך לייבש.
‫נשמע כיף. ייבשתם פרחים?
‫לא. זה היה מייבש.
‫השתעממתי מאוד.
‫מצטער, סאנג־טה.
‫לא הצלחתי למצוא בתי ספר ‫שמלמדים אמנות באזור.
‫במקום, אני… ‫-אצייר על הקיר.
‫אצייר על קיר בית החולים.
‫אני אצייר, ארוויח כסף, ‫אגרוף עלים בגינה ואמצא מטבעות.
‫מה שנקרא, "להרוג שתי ציפורים במכה אחת".
‫אתה תפרנס אותי מעכשיו? ‫אז אתפטר ואתחיל לבלות.
‫אל… אל תדאג. סמוך עליי.
‫אני אחיך הגדול.
‫אני האח הגדול, אתה יכול לסמוך עליי.
‫שנקנה את הציוד הנחוץ?
‫יש חנות אמנות באזור? ‫-אני אחיך הגדול, לא הדוד שלך.
‫המקום הזה כל כך מדכא.
‫למה באת?
‫איך אפשר לגור במקום כזה,
‫ועוד למצוא בו רעיונות לכתיבה?
‫מון־יונג, בואי נחזור לסיאול.
‫נחזור למלון היוקרתי ‫ונתחיל לכתוב את ספרך הבא.
‫עברו רק כמה ימים מאז שהודענו שנעלמתי.
‫שכחתי שאת לא סתם סופרת אלא סלבריטי ממש.
‫אם לא תראי את פנייך בציבור, ישכחו ממך.
‫אין לך מושג כמה מהר הם שוכחים.
‫דברים נעלמים להם מהראש.
‫לא, אני לא רוצה ללכת. אכייף פה.
‫מון־יונג, לא תוכלי לבלות בסיאול?
‫את לא אמורה להיות כאן.
‫את יודעת למה. פה אימך…
‫אז…
‫אולי תעבור לגור איתי?
‫מה?
‫את נראית עייפה מאוד.
‫כדאי שתשני קצת. אתקשר אלייך מחר.
‫אני זז.
‫שאת לא כמו כולם.
‫שכחתי לרגע.
‫את לא כמו כולם.
‫את מיוחדת מאוד.
‫את היצירה הכי גדולה שלי.
‫את בדיוק כמוני.
‫אני אוהבת אותך, בתי.
‫הינה הפיצה שהזמנת. ‫-סליחה.
‫כן? ‫-שמעתי שמקבלים איור חינם
‫כשמזמינים פיצה גדולה.
‫נכון. אבל המבצע הזה בתוקף ‫רק בשעות היום, מצטער.
‫וואו, נפלתי בפח.
‫לגמרי נפלתי בפח.
‫באיזה פיתיון אוכל להשתמש ‫כדי לשכנע את מון־יונג לחזור איתי לסיאול?
‫היי, ג'ה־סו.
‫אזמין כנפיים,
‫ובירה.
‫מה נכנס בך? את לא שותה.
‫אשתה בירה אחת.
‫מה? משהו קרה בבית החולים כנראה.
‫לא.
‫טוב, לא משנה. אשתה איתך.
‫לא. אתה צריך לעבוד. אשתה לבדי.
‫טוב.
‫גם אני לבדי.
‫תרצי להצטרף אליי?
‫הפיצה הזאת גדולה מדי לאחד.
‫אני מבינה, אבל לא, תודה.
‫מצטער.
‫מה אנחנו צריכים לעשות איתה לדעתך, מיס נאם?
‫לדעתי,
‫צריך לפטר אותה.
‫וואו, את כל כך קטנונית, נאם ג'ו־רי.
‫אבל מה אפשר לעשות?
‫אני מוכרח להתחנף אליה בגלל הפרנסה.
‫אבל היא לא אמורה להיות פה.
‫ממש לא.
‫היא לא אמורה להיות פה, אף פעם.
‫אקח אותה חזרה לסיאול איתי, בכל מחיר.
‫אני מוכרח.
‫הם חוזרים זה על דברי זה?
‫נשמע שהם מדברים על אותו הדבר.
‫שים אותם פה.
‫מידה 8, 12…
‫איפה מידה 6? הינה.
‫מידה 7…
‫- בלוק דינו -
‫אני אוהבת אותך, גאנג־טה.
‫אני אוהבת אותך!
‫כזה יפה. ‫-כי אתה כזה יפה.
‫אני רוצה את זה.
‫מון גאנג־טה, מה שאני רוצה זה אותך. ‫כי אני לא מצליחה להפסיק לרצות אותך.
‫כשאני רואה משהו יפה, אני חומדת אותו.
‫אני צריכה לקבל את מה שאני רוצה.
‫אני רוצה את זה.
‫אני קונה את זה.
‫שלום, אני מוכן לשלם.
‫וואו, כל כך הרבה!
‫אני קונה הכול. את הכול חוץ מהסל.
‫אני קונה כל כך הרבה דברים.
‫המון דברים.
‫-כמה יצא סך הכול?
‫יצא 53 אלף וון.
‫המון דברים.
‫תודה.
‫פטרנודון. יש לו…
‫יש לו שק בגרון לאחסון דגים.
‫בגלל שרירי התעופה החלשים, ‫לא הצליח לעוף ממש…
‫- בית חולים פסיכיאטרי או־קיי -
‫בואי…
‫זוזו. ‫-מה קורה פה?
‫מה קורה?
‫א־ריאום, את בסדר? ‫-הם מפחידים.
‫הם נראים בריונים.
‫טוב! חזרו לחדריכם ותאכלו משהו!
‫נעלה. ‫-זוזו.
‫מי אלה האנשים בחליפות?
‫של קוון מן־סו.
‫מרתק לצפות באש בוערת, ‫אבל צפייה במכות מסעירה לא פחות.
‫קדימה.
‫לא, אני לא אוהבת שאנשים הולכים מכות.
‫סערה ארורה מתקרבת.
‫אדוני, זו כנראה אי הבנה רצינית.
‫אני אסביר.
‫אנא, תנו לי להסביר מה קרה.
‫אלוהים.
‫כן, מה?
‫שח. ‫-בוא נגיד שהפסדתי בסיבוב הזה ודי.
‫אני מצפה לאורח.
‫עמדתי לנצח בכל מקרה.
‫תן לי אישור לצאת מבית החולים כפי שהבטחת.
‫הכלבה המטורללת שחטפה את המשוגע
‫והביאה אותו לעצרת שלי,
‫האח שעזר לכלבה הזאת,
‫ומנהל בית החולים שנכשל בריסונם
‫והרס את שמי הטוב, ‫הם כולם צריכים לרדת על ברכיהם בפניי.
‫הביאו אותם!
‫הו, הסוס היה פה.
‫- סוס -
‫גאנג־טה.
‫אתה בצרות.
‫נדפקת לגמרי.
‫מה נעשה?
‫שאתקשר למיס קו?
‫ואם היא תסרב?
‫היא תסרב, זה בטוח.
‫אתקשר אליה.
‫- אנשי קשר -
‫אל תתקשרי אליה.
‫למה לא?
‫אכנס לשם לבד.
‫בכל זאת, אני יכולה…
‫לא. באמת. אל תעשי את זה.
‫מה נעשה? באמת לא נתקשר אליה?
‫הוא אמר לנו לא להתקשר, ביול.
‫אני בטוחה שהוא יסתדר.
‫למה היא מוציאה את זה עליי?
‫"הוא אמר לא להתקשר אליה."
‫- תחנת אוטובוס -
‫תודה! תודה רבה.
‫תודה.
‫בחיי.
‫- בית חולים פסיכיאטרי או־קיי -
‫רואה? הזהרתי אותך.
‫למה באת לבד?
‫איפה הכלבה הזאת, שותפתך?
‫היא לא באה. היא לא צריכה להיות פה.
‫היא האשמה. מי אמר שהיא לא צריכה להיות כאן?
‫בנך ברח מבית החולים מרצונו.
‫איש לא לקח אותו לשם נגד רצונו. ‫-היי.
‫האידיוט הזה לא בריא בנפשו.
‫הוא מתפשט ומשתין בפתאומיות בכל מקום.
‫ויכול לבזבז עשרות אלפי וון בלילה אחד. ‫הוא מטורף!
‫אשפזתי אותו כאן כדי שלא יוכל להסתובב.
‫אני לא מאמין שאפשרתם לו ‫להגיע לעצרת שלי, מכל המקומות.
‫בטח עשיתם את זה בכוונה.
‫אמרתי שאסגור את בית החולים
‫אז עודדתם את האידיוט
‫לדפוק אותי במזיד.
‫אולי זה דפק אותך,
‫אבל מצבו של בנך השתפר מאוד בעקבות התקרית.
‫הוא יוכל להשתחרר בקרוב.
‫השתגעת?
‫מי ישגיח על המטומטם הזה אחרי שישוחרר?
‫ככה עובדת פסיכודרמה.
‫אם משחררים רגשות כלואים באור הזרקורים…
‫לא משנה.
‫יש אלפי בתי חולים פסיכיאטריים במדינה.
‫אם אמשיך להעביר אותו, הוא לעולם לא ישתחרר!
‫אתה לא יכול לעולל זאת לבנך שלך.
‫אין לי צורך בבן חסר תועלת!
‫הוא חסר תועלת?
‫מה?
‫האם ילד
‫צריך להועיל להוריו?
‫היי.
‫כולנו
‫באנו לעולם כי הורינו הזדקקו לנו.
‫תשאל את הוריך,
‫אם יש להם צורך בך
‫אם אתה חסר תועלת לחלוטין!
‫אז חבל שהולדת אותו!
‫חוצפן!
‫אתה אח עלוב. איך אתה מעז!
‫בחיי!
‫- חיוך יכול לגרום אושר -
‫חייכו.
‫וואו, איזה חמודים אתם.
‫טוב, לחייך.
‫יפהפה.
‫מזרקה!
‫טוב, אחת, שתיים, שלוש.
‫יפה, נלך.
‫אחת, שתיים, שלוש.
‫אחת,
‫שתיים, שלוש.
‫היי. ‫-שלום!
‫אתה מוכן לצלם אותי?
‫בטח.
‫איזה יום יפה. כל כך נעים היום.
‫התמונות יוצאות טוב במזג אוויר יפה. אחת…
‫לא! תסתלק, פרפר!
‫פרפר!
‫זה היה פרפר!
‫מה הבעיה שלו?
‫הוא לא אהב את הפוזה?
‫לכל הרוחות. לא דופקים?
‫דפקתי. אתה לא תאפשר ‫לחבר הפרלמנט קוון לעשות כרצונו, נכון?
‫אאפשר.
‫אדוני, בבקשה.
‫בואי תראי.
‫וואו.
‫אז חבל שהולדת אותו!
‫חוצפן!
‫איך אתה מעז!
‫אתה אח עלוב.
‫אני חושב לסחוט אותו
‫עם הסרטון הזה, ‫אומר לו שאשלח את זה לתקשורת.
‫אולי גם יסכים לתרום קצת כסף.
‫אתה רציני?
‫בטח, למה לא?
‫באשר לקוון גי־דו, אני בטוחה שתקרית החטיפה
‫תעזור לשפר את מצבו.
‫אז כל מה שנותר לעשות
‫זה להעניש את הדפוק שסטר לאח שלנו.
‫לא עשיתי דבר לעצבן אותך, נכון?
‫השמיים בצד הזה. השמיים כאן למעלה.
‫והגלים. הים.
‫הים צריך להיות כאן. שלום!
‫אז… בית החולים אמור להיות באמצע. ‫אחרי זה, הים…
‫הים…
‫הנדנדה. הנדנדה מתחת.
‫מה זה? משהו שרק אנשים טובים יכולים לראות?
‫זה הים.
‫סוף־סוף, אנחנו נפגשים.
‫סאנג־טה היקר.
‫מה אני אמור לעשות?
‫שלום.
‫אלוהים.
‫תיכנסי קודם.
‫סאנג־טה!
‫הביטי אל המצלמה. ‫-אחת.
‫תסתכלי למעלה. אחת, שתיים, שלוש.
‫וואו! זהו, גמרנו.
‫באת כי התקשרו אלייך מכאן?
‫אמרת לי להעמיד פנים שאנחנו לא מכירות.
‫מי התקשר?
‫תהיתי, כי אין לך שיעור היום.
‫באתי כדי להוציא את קו דה־ואן לטיול.
‫מישהו התעצבן מאוד שלא מילאתי את הבטחתי,
‫אז באתי לפה כדי להרגיע אותו.
‫עכשיו אני רק עושה שירות למעריץ.
‫כן, "שירות". אני יודע מה המשמעות.
‫מקבלים איור מתנה בכל הזמנה של פיצה גדולה.
‫מה הוא אומר? הבחור הזה קורע.
‫בחורות אוהבות בחורים מצחיקים.
‫לא ייאמן, אני עם הסופרת קו מון־יונג.
‫איפה אתה, סאנג־טה?
‫זה יפה. זה מוצא חן בעיניי.
‫מחירו 10,000 וון.
‫אמרת קודם שזה חינם.
‫הזמנת פיצה? לא אכלת פיצה.
‫מה אעשה איתך? אתה כזה חמוד.
‫יש לך דינוזאור.
‫בחייך. "טווייס" הרבה יותר חמודות. באמת.
‫אל תגעי לו בשיער.
‫אתה עדיין כועס עליי?
‫שמע, באתי כדי להוציא את אבא שלי לטיול.
‫אתה כועס כי לא עמדתי במילתי, נכון?
‫סאנג־טה, אתה מוכן לחכות בלובי?
‫לא, אני לא רוצה. אני נשאר פה עם מיס קו.
‫אשאר פה עם מיס קו. ‫-תעשה מה שאני אומר, בבקשה!
‫חכה בלובי.
‫אני כבר מגיע.
‫סאנג־טה. ‫-מישהו היכה אותך?
‫מי היכה אותך בפנים?
‫מה קרה לך בפרצוף?
‫מי המניאק שעשה לך את זה? מי היכה אותך?
‫אלמד אותו לקח. תגיד לי מי זה היה.
‫אתה בטח קיבלת את זה שוב.
‫היכו אותך ואתה קיבלת את זה ‫כמו איזה לוזר, נכון?
‫שאלתי אותך מי זה היה.
‫למה את מתעצבנת?
‫מה?
‫למה את מתרגזת כל כך?
‫כי מישהו היכה אותך.
‫אז מה?
‫זה שובר את ליבך?
‫או מעציב אותך?
‫מה בדיוק את מרגישה עכשיו?
‫את
‫לא יודעת
‫מה הרגש שגורם לך להתרגז כך.
‫אפילו לך אין מושג.
‫את ריקה לגמרי מבפנים.
‫את סתם קולנית.
‫כמו פחית ריקה.
‫אז עדיף שלא תתנהגי
‫כאילו את מכירה ומבינה אותי לגמרי.
‫כשאינך יודעת כלום.
‫אל תיסחפי.
‫את לא תביני אותי
‫עד יום מותך.
‫- קאנג סון־דאוק -
‫שלום?
‫אלוהים, אני לא רוצה. למה לא?
‫אל… הו, לא.
‫תראו אותי
‫פניך מביעים רגש
‫תעשה מה שאני אומר, בבקשה!
‫מעוצבן.
‫הוא מעוצבן.
‫הוא…
‫שונא את אחיו.
‫הוא שונא אותי. לא, אלוהים, מה אעשה?
‫למה…
‫הו, זה שפן.
‫צא החוצה. אם תצא אתן לך את זה.
‫קדימה. גם אכין לך צב מצנונית.
‫אלוהים.
‫גאנג־טה מחכה לך בחוץ.
‫תישאר פה לבדך כל הלילה?
‫אתה צריך לצאת ‫כדי שאוכל לנקות בזריזות וללכת הביתה.
‫סאנג־טה.
‫בוא. בוא נלך הביתה. צא.
‫קדימה. ‫-לא, אני לא רוצה ללכת.
‫צא כבר!
‫לא. הגב שלי…
‫לא, לא זה.
‫אלוהים, הגב שלי.
‫איפה סאנג־טה? ‫-אקח אותו הביתה אחר כך.
‫אל תדאג לו ולך לדרכך.
‫מצטער שאני גורם לך לעשות את זה.
‫למה אתה מצטער? אל תצטער.
‫לך.
‫גאנג־טה.
‫אל תאכל ארוחת ערב, חכה לי.
‫אכין נתחי בשר מוקפצים כשאגיע.
‫אצטרף אליכם בפעמים הראשונות, ‫למקרה שמשהו יקרה.
‫אתה בטוח שכל זיכרונותיך נמחו?
‫אתה לא מעמיד פנים?
‫תפסיקי להרגיז אותו.
‫באמת שכחת
‫איזה מין אדם אני?
‫אבא.
‫את…
‫למה…
‫את…
‫עדיין בחיים?
‫תמותי.
‫תמותי, את…
‫רוץ, מהר.
‫מפלצת שכמוך!
‫תפסיק, מר קו! ‫-תמותי… חתיכת מפלצת.
‫כאן, הצילו!
‫תמותי… חתיכת מפלצת.
‫תרגיעו אותו.
‫את מפלצת.
‫מגיע לך. לא היית צריכה לבוא.
‫המורה, "בת הים הקטנה" מהשיעור האחרון…
‫היא התעלמה ממני.
‫נראה לי שהיא שונאת אותי.
‫היא לא שונאת אותך.
‫"אם תדברי איתי, אהרוג אותך." ‫זה כתוב לה על המצח.
‫לא ראיתי.
‫השפעת התרופה שלך מתפוגגת כנראה.
‫קדימה. קחי את הגלולות שלך.
‫- תחנת אוטובוס -
‫אז עדיף שלא תתנהגי ‫כאילו את מכירה ומבינה אותי לגמרי.
‫כשאינך יודעת כלום.
‫אל תיסחפי.
‫את לא תביני אותי עד יום מותך.
‫את לא יודעת מה הרגש שגורם לך להתרגז כך.
‫אפילו לך אין מושג.
‫את ריקה לגמרי מבפנים.
‫את סתם קולנית.
‫כמו פחית ריקה.
‫גם אתה לא תצליח להבין אותי
‫עד יום מותך.
‫- ילד זומבי -
‫"תינוק נולד בכפר קטן.
‫עורו היה בהיר
‫ועיניו גדולות.
‫כשגידלה את הילד,
‫אימו הבינה
‫שהוא היה חסר רגשות לחלוטין.
‫היה לו רק רצון לאכול, כמו זומבי.
‫אז אימו נעלה אותו במרתף
‫כדי שהכפריים לא יראו אותו.
‫וכל לילה גנבה בעלי חיים ‫מהשכנים כדי להאכילו.
‫כך היא גידלה אותו בחשאי.
‫לילה אחד, היא גנבה תרנגולת.
‫למחרת, גנבה חזיר.
‫כך חלפו כמה שנים.
‫ואז, יום אחד, פרצה מגפה ‫שחיסלה את החיות שנותרו
‫וגם הרגה אנשים רבים.
‫מי ששרד את המגפה
‫עזב את הכפר.
‫אבל האם לא יכלה לעזוב את בנה לבד לגמרי.
‫וכדי להשקיט את בכיו של הבן הרעב,
‫היא חתכה אחת מרגליה ונתנה לו.
‫אחר כך נתנה לו זרוע.
‫היא נתנה לו את כל גפיה.
‫כשנותר לה רק הטורסו,
‫היא חיבקה את בנה בפעם האחרונה
‫והניחה לו לטרוף את מה שנותר ממנה." ‫-בוא לכאן.
‫זה קר. ‫-יורד גשם. בואו.
‫בואו. ‫-אימא, חכי.
‫- הרימגק -
‫בוא, גאנג־טה.
‫גאנג־טה, קדימה.
‫"בשתי ידיו,
‫החזיק הילד את הגוף של אימו
‫ודיבר לראשונה בחייו.
‫'אימא. ‫-"אימא.
‫את… ‫-את…
‫כה חמה.'"
‫כה חמה."
‫את לא כמו כולם.
‫את מיוחדת מאוד.
‫את היצירה הכי גדולה שלי.
‫למה את עדיין בחיים?
‫מה הילד רצה באמת?
‫להשביע את רעבונו?
‫או להרגיש את חומה של אימו?
‫אוי. גשום מאוד בחוץ.
‫אתה בסדר?
‫ג'ו־רי התקשרה.
‫היא ביקשה שאבדוק מה שלומך.
‫שמעתי ששוב הרביצו לך.
‫מספיק, באמת. דברים כאלה מרגיזים אותי מאוד.
‫אתה עושה את זה בכוונה או מה?
‫אגב, שמעתי שאביה של קו מון־יונג ‫חנק אותה ויצר מהומה גדולה.
‫מה?
‫מתי? ממי שמעת?
‫שמעתי כמה חולים ‫מדברים על זה כשמסרתי הזמנה.
‫נשמע כאילו רבים ראו את זה.
‫הוא כנראה ממש שונא את בתו, אם כך נהג.
‫אביה אינו שפוי, זה ברור.
‫ג'ה־סו. ‫-כן?
‫אני צריך לשאול את האופנוע שלך. ‫-מה? יורד גשם.
‫היי, גאנג־טה! חכה!
‫אוי.
‫למה הוא מתנהג כך?
‫- תודה מיוחדת ‫לקוואק דונג־יון על הופעת האורח -
‫אני מוצאת חן בעיניך?
‫לכל הרוחות.
‫כנראה היית משרת בחיים קודמים.
‫ואני הייתי פילגש.
‫צאי!
‫למה אתה מצדד בה? ‫-עזבי.
‫אני לא רכושך.
‫אני רוצה לשכוח ממנה.
‫היא הצילה את חיי,
‫אבל ברחתי.
‫הסתובבתי איתו מתוך שיעמום.
‫רוצה לבוא לאסוף אותו? אנחנו בטירה המקוללת.