EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Du är så varm.
Jag är hungrig.
BATES MOTEL PARKERING
Bra plan.
Du är kall, så gå in och värm dig.
-Okej, vi gör det. -Ensam.
Hej.
Jösses.
Ni är båda genomblöta.
En natt eller bara några timmar?
-Tja… -Vilket rum vill ni ha?
Spegelrummet? Temarummet?
-Eller kostymer? -Nej.
Tja…
Kom hit.
Kom hit. Kom igen.
-Vill du ha några tillägg? -Ursäkta?
En kärleksstol? En vibrerande säng?
Handklovar eller en piska?
Jag ger er tio procent rabatt om ni betalar kontant.
Vi går.
Ett rum med jacuzzi? Samma pris. Berätta inte för nån.
-Kom igen. Nu går vi. -Nej.
Jag gillar det här stället.
Kom igen. Jag kör dig hem.
-Jag vill inte frysa ihjäl. -Våra rum är glödheta.
-Bor du långt härifrån? -Det är inte poängen.
Vad tänkte du? Varför ta motorcykeln i regnet?
-Ta en taxi hem då. -Ge mig pengar till taxiresan.
Säg inte…
Det stämmer. Jag tog inte med nåt. Inte ens plånbok och telefon.
Om jag inte hade hämtat dig…
Jag hade promenerat hela natten i regnet, som en galen kvinna.
Kan du tänka innan du agerar? Var inte så impulsiv och vårdslös.
Tänk om nåt hade hänt dig på den mörka, avlägsna vägen?
Hur kunde du gå där ensam? Du är vårdslös.
Om nåt hade hänt dig…
Varför blir du arg?
Vem bryr sig om jag promenerar eller strippar i regnet?
Varför blir du upprörd?
Var du orolig för mig?
Är du upprörd?
Har du ont i hjärtat?
Tycker du…
…om mig?
Jag frågar för jag har ingen aning.
Det vet du.
Bäst att du inte låtsas som om du vet allt om mig
när du inte vet nåt. Inbilla dig inget.
Du är tom inuti.
Du är bara högljudd.
Som en tom burk.
Jag är en tom burk som inte kommer förstå hur du känner tills jag dör.
Vad känner du nu?
Berätta.
Varför är du så tyst?
Är du också en tom burk?
Jag…
Säg det bara.
Säg att du älskar henne.
Vi… Vi tar ett rum.
Vilket…
Vilket rent och varmt rum som helst duger.
Det blir 50 000 won.
Vad? Har du inga pengar på dig?
Och din telefon?
Till och med min mamma måste betala i förväg.
Hej då.
Jag antar att du skyndade ut ur huset.
Du hade så bråttom att du inte hann tänka innan du agerade.
Det är okej.
Det är naturligt för män att agera instinktivt.
Starta motorcykeln.
Du.
Det finns ett billigt motell i närheten.
Där får man betala senare. Åk dit.
-Tack. -Visst.
KAPITEL 5 RAPUNZEL OCH DET FÖRBANNADE SLOTTET
Hoppa av.
Hans smak är så…
Torka dig med den först.
Ge mig dina kläder. Jag gillar inte dinosaurier.
Det här är fascinerande.
Man kan ta hand om alla sina behov här,
från att äta och sova till att lätta på trycket?
Det påminner om ett djurbås.
Känner du dig inte som ett tamdjur som bor här?
Vad? Var det oförskämt?
Gå och byt om.
-Var är din bror? -Där nere.
-Ropa inte på honom. -Det ska jag inte.
-Jag vill inte ha dig nära honom. -Är du svartsjuk?
Gå aldrig nära min bror.
-Är det en varning? -Det spelar ingen roll.
Låt honom vara.
Vad säger han om det här?
Jag borde fråga honom direkt.
Vad? Vad är det?
Vad är det för blick?
-Vad säger mitt ansikte dig? -Du är snygg.
-Nej, mitt ansiktsuttryck. -Du ser arrogant ut.
Vad säger det dig om mitt humör, mina känslor och mitt tillstånd?
Inte intresserad.
Ta en ordentlig titt på deras ansikten och försök att läsa deras känslor.
Lär dig, även om du inte är intresserad.
Om du inte gillar känslor, memorera dem.
Ansträng dig åtminstone om du inte vill vara ensam för evigt.
-Jag vill inte. Varför skulle jag? -Gör det ändå.
Jag är inte autistisk.
-Jag är bara lite… -Du är inte zombie-ungen heller.
ZOMBIE-UNGEN
Grabben utan känslor. Han ville bara äta.
Men vad ville han egentligen? Mätta sin hunger?
Eller känna nåns värme?
Vad tror du att svaret är?
Mat? Ville han bara mätta sin hunger?
Värme.
Det var det här han ville ha. Han ville inte bara ha mat.
Du ville förmedla det budskapet.
-Du har fel. -Har jag?
Ja, du har fel. Maten var det viktigaste.
Han är en zombie utan känslor.
Han ville bli mätt och åt till och med mammans lemmar.
"Värme"? Skitsnack.
Det är bara ett sjukligt medlidande från sentimentalister som du.
Lägg inte ord i min mun.
Jag är hungrig. Ge mig nåt att äta.
Innan jag börjar tugga på dina lemmar.
Vem tycker synd om vem?
PUMPA 3 GÅNGER FÖR ATT ANVÄNDA SCHAMPOT
SANG-TAE
BORSTA INTE LÄNGRE ÄN 3 MINUTER
Hycklare.
Varför… Varför hatar han mig?
Sang-tae.
Gör som jag säger!
Sang-tae.
Är du fortfarande arg på mig?
Förlåt att jag skrek åt dig tidigare.
Jag gör aldrig om det.
Förlåt mig.
Sang-tae, snälla.
Det måste göra ont.
Du skadar dig själv.
Nån gav mig en örfil i dag.
Jag blev slagen så hårt
att mitt tandkött blödde,
och jag hör till och med dåligt.
Mitt ansikte är svullet, så jag ser ut som mr Lumpy nu.
-Vad ska jag göra? -"Mr Lumpy"?
Var är mr Lumpy? Mr Lumpy.
Mina knölar är borta.
Jösses, jag kan inte tro det.
Din lögnare. Du ljuger. Din lögnare.
Lögnare!
Man ska inte ljuga.
Det är bedrägeri. Polisen kommer gripa dig.
Pinocchio är stygg. Schäferpojken är också stygg.
Eftersom du ljög för mig förtjänar du en utskällning.
Du behöver smisk. Tänker du fortsätta trots att det är fel?
Svara mig. Varför är du så tyst?
Du är tyst för att du vet om att det var fel. Gör det ont?
Har du… Du har väl inte ätit än?
Slå dig ner.
Är du glad att du fick smisk?
Varför ber du om det?
Gör du det med flit?
Jag fick vad jag förtjänade.
Jösses.
Okej. Kom och ät.
Kom igen.
Nej.
Va? Vad är det?
Kan du…
Gömmer du din fru nånstans i huset?
Nej, det är min hyresvärd som är över 60.
Det märks. Hon verkar vara en erfaren kock.
Ät bara.
Jag vill bo med den här damen. Hon är en bra kock.
-Vad äter du hemma? -Jag äter ingenting.
Jag har ingen mamma som skulle offra sina armar och ben för mig.
Inte ens en kock som du har.
Fan också.
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Varför står du här?
Hörde du inte det där ljudet?
Nej.
Strömmen är på igen.
Jag hörde nån nynna en sång därifrån.
Jaha, det.
Vad är egentligen "det"?
Berättade inte fröken Yoo Seon-hae det?
Nån gång efter midnatt hör man ett spöke som nynnar
i slutet av korridoren på andra våningen.
Jag hörde det tydligt.
Va? Ett spöke?
Hon pratade säkert strunt.
Jag vet inte.
Fröken Yoo Seon-hae…
…har försörjt sig på att kommunicera med spöken.
Va?
Hon var ett medium.
Vänta!
Jag ska göra lite kaffe.
Jag såg inget ovanligt under min rond.
Okej, tack.
-Var är… -Han tvättar ansiktet för att vakna till.
Är du säker?
-Vill du ha kaffe? -Visst, tack.
Hur ser herr Ko Dae-hwans värden ut?
Hans blodtryck är fortfarande högt
och han har sömnstörningar.
Förresten…
Tidigare i trädgården…
Ja?
Varför tror du att han gjorde så mot sin dotter?
Vissa komplikationer efter operationen
kan orsaka plötsliga utbrott.
Här.
Tänk om det inte var orsaken?
Menar du alltså att han attackerade henne för att döda henne?
Nej.
För att leva.
Han ville inte dö.
Om han blev aggressiv för att skydda sig…
Dö!
Fröken Nam.
Ja?
Du sa att du och fröken Ko Mun-yeong känner varandra.
Ska vi…
…bli vänner?
Men du försökte dölja det,
vilket betyder att ni inte kommer överens.
Försvinn, snälla!
Så…
fråga dig själv det här.
Kan du hålla dina känslor åsidosatta när det gäller de två?
Låt inte motöverföringen komma i vägen.
Du är ju ett proffs.
MOTÖVERFÖRING: EN TERAPEUTS KÄNSLOR FÖR EN KLIENT
Gör klart det och lägg dig sen ner.
Du var nog tjänare i ditt tidigare liv.
Jag var nog älskarinna.
Du jobbar så hårt. Du ser läcker ut bakifrån.
Du ser fantastisk ut, inte läcker.
-Jag sa fel. -Upp med dig.
Jag ger dig pengar till en taxi.
Nej, jag sover här i natt.
-Vem har sagt att du får sova här? -Jag gör som jag vill.
-Kom igen. Upp med dig. -Nej, jag sover här.
-Jag drar ut dig. -Du tog mig hit.
Jag sa inte att du fick sova här. Kom igen. Upp med dig.
Du klädde på mig och matade mig, så låt mig sova nu.
-Du är inte ett spädbarn. Släpp. -Släpp mig annars skriker jag.
-Försvinn! -Sang-tae!
Hej, kompis! Vi äter middag ihop!
Varför… Jösses, varför kom du ut?
-Förlåt, Jae-su. -Jösses.
Varför är du så svettig?
Mitt rum är väldigt varmt.
Det är så varmt. Känner du dig inte varm?
Har du vallningar?
Du beter dig så konstigt i dag.
Vad menar du?
Jag trodde att du skulle äta ensam och se ledsen ut,
så jag kom för att hålla dig sällskap.
-Jag har redan ätit. -Va? Redan?
Ja. Din mat blir kall. Gå ner och ät.
-Kom igen. -Det är nåt skumt på gång.
Du lämnade till och med Sang-tae där nere.
För att du var med honom.
-Din jävel, vad gör du alldeles ensam? -Hallå!
Jösses, Jae-su.
-Använder du våld? -Nej.
-Du är rätt stark. -Nej.
-Du vet väl vem jag är? -Ja, självklart.
-Eller hur? -Ja, absolut.
-Passa dig. -Okej.
-Jag går ner. Ring om du behöver mig. -Okej, det ska jag.
Öppna.
Släpp in mig.
Kan du släppa in mig?
Visst, om jag får sova här i natt.
-Öppna dörren först. Sedan… -Då drar du ut mig.
Nej, det gör jag inte.
Allvarligt?
Ja. Öppna dörren.
Okej.
Det är öppet här.
Vi ser ut som Romeo och Julia som stirrar på varandra så här.
Du har rätt. De olycksaliga dödsfienderna
som aldrig borde ha stött på varandra.
De var menade för varandra. Det var ödet.
Deras tragiska öde dödade dem båda.
Vet du varför båda dog?
För att endast Julia drack sömndrycken.
Om båda hade druckit hade de inte dött.
Vi somnar tillsammans, sida vid sida.
Vad i… Din logik går inte ihop.
-Släpp in mig. -Jag sover här i natt.
-Öppna dörren. -Sov bredvid mig.
Öppna innan jag slår in dörren.
Ska jag kalla på din bror?
Sang-tae!
Va? Har det spruckit?
Varför skulle röret spricka?
Ska jag komma upp och titta?
Nej, det behövs inte. Kom inte upp.
Jösses, du skrämde mig.
-Det är nog för att röret är gammalt. -Det är smutsigt.
-Jag ringer en rörmokare i morgon. -Blir du ofta förkyld?
Hela tiden.
Det är vatten överallt.
Jag borde vara uppe hela natten och städa.
Nej, det är okej. Ta bara hand om Sang-tae åt mig.
Okej. Tack, Jae-su.
Ja. I dag är du min favorit.
Öppna dörren.
Du är en bra skådespelare.
Varför blev du vårdare och inte skådespelare?
Dina lögner är känns äkta.
Jag tror på det du säger.
Min bror…
…Sang-tae…
…tittar alltid på mitt ansikte.
Mina ögon,
formen på mina ögonbryn,
mungiporna,
-och varenda rynka i ansiktet. -Han är arg.
Han studerar mitt ansikte
för att lista ut mitt humör.
Även när jag har outhärdligt ont
och är extremt förkrossad
tror min bror
att jag är lycklig
om jag tvingar mig själv att le.
Jag bryr mig bara om vad min bror tycker.
Det gör inget att jag fejkar.
Att klistra på ett leende…
…är inte svårt.
-"Du har inget sunt förnuft. -Du har inget sunt förnuft.
-Är du så svartsjuk? -Är du så svartsjuk?
-Vad är det med dig? -Vad är det med dig?
-Det här är inte bra. -Det här är inte bra.
-Jag vet hur han är. -Jag vet hur han är.
-Han är vanligtvis trevlig, -Han är vanligtvis trevlig,
-men han tappar fattningen när han är arg. -men han tappar fattningen när han är arg.
-Det här känns inte bra." -Det här känns inte bra.
Din jävel!
Le mot mig då.
Du sa att det inte är svårt. Le.
Sov bara. Det börjar bli sent.
Var du så här redan som liten?
Jag såg ditt foto.
Klistrade du på ett falskt leende när du var liten också?
Jag vet inte.
Jag minns inte.
Den där kvinnan då?
Kvinnan du gillade.
Du sa att mina ögon påminde dig om henne.
Tänker du fortfarande på henne?
-Saknar du henne? -Nej.
Jag vill glömma henne.
Hon måste ha varit en bitch.
Nej, tvärtom.
Jag var en idiot.
Hon räddade mig…
…men jag flydde.
Som en fegis.
Och jag har flytt
sedan dess.
Varför hämtade du mig tidigare?
Du kom till mig istället för att fly.
Nu ångrar jag det.
Men jag måste säga
att jag blev rätt förtjust.
Vad är…
Jeong-tae!
Va? Vad är det? Vad är det som låter?
-Hämta sköterskan! -Va?
-Fan också. -Skynda!
Vad är det? Professor Ko!
Vad är det?
Hör du mig?
Jösses, han är så högljudd.
Jae-su, du snarkar så högt.
Jae-su, är du så trött?
Du är trött för att du är frisk, eller hur?
Är du okej, Jae-su? Jösses, du är för högljudd.
Alldeles för högljudd.
ÄNGSLIG, CHOCKAD, NERVÖS, SKRÄMMANDE
HAT, IRRITERAD, ARG, ORÄTTVIS
Jösses.
Min kära dotter, du måste vara utmattad.
Din rumpa har krympt till halva sin storlek.
-Okej. -Jag tar med den upp.
Jösses.
Hej.
Vad gör du här?
Jag är uppenbarligen här så tidigt för att jag sov här.
Du då?
Levererar du mjölk som ett extrajobb?
Nej, jag bor här.
Det här är mitt ställe.
Så…
var det du som föreslog
att han skulle flytta in?
Det stämmer. Jag sa till honom att bo här
och berättade om sjukhuset.
Men han gjorde sitt val.
Du säger att han återvände till Seongjin på grund av dig.
Gillar du honom?
Det gör du. Har du berättat för honom?
-Det angår inte dig. -Det har jag.
"Jag älskar dig.
Jag älskar dig!
Jag älskar dig, sa jag!"
Så där. Med all min passion.
-Ljug inte. -Jag gjorde verkligen det.
Han klamrade sig fast och verkade vilja ha nåt från mig,
så jag gav honom det han ville ha.
Ger du allmosor eller?
Din tjuv.
-Va? -Dregla inte över honom.
Han har alltid varit min.
Är allt ditt när du ser det?
Om du inte kan göra det till ditt så förstör du det.
Sen leker du lite med det och slänger ut det när du tröttnar.
Kallar du det för kärlek?
Det är bara besatthet
och girighet.
Din falska slyna.
Du pratar hela tiden illa om folk och låtsas som ingenting.
Du spelar alltid snäll, svag och oskyldig.
Det var därför du aldrig hade några vänner i skolan. Förstår du nu?
Din galna…
Din onda häxa.
Vill du dö?
-Jösses, dra åt helvete! -Är du hög eller?
-Vad i… Du måste vara hög! -Du…
-Släpp! -Du!
Allvarligt, är du hög?
-Hördu! -Din lilla…
Det är därför du alltid kommer att misslyckas.
-Fan ta dig! -Har du tappat förståndet?
Ko Mun-yeong!
Släpp henne.
Släpp.
-Vad händer? -Vad är det för oväsen?
Vad händer?
Vänta, den slynan slog mig först!
Det räcker.
Varför får jag skit för det här?
Den falska slynan slog mig först.
Jag struntar i vem som började.
-Varför tar du bara hennes parti? -Tar hennes parti?
"Ko Mun-yeong!"
Du skrek bara mitt namn tidigare.
Var inte så barnslig. Åk hem.
Följ med mig. Du måste flytta härifrån på en gång.
-Jag kan inte lämna dig här. -Sköt dig själv.
Jag bestämmer var jag bor.
Och en sak till.
Du äger inte mig.
Hur mycket hörde du?
"Jag älskar dig.
Jag älskar dig." Från och med då.
Här.
Jag betalar tillbaka med pengar
för kärleken jag fick av medkänsla.
Fan också.
Den falska slynan.
Sang-tae, vänta! Sang-tae!
Sang-tae.
Sang-tae, jag…
Rören är okej. Inget sprack. Allt funkar bra.
Inget sprack. Allt funkar som det ska.
Inget sprack.
Inget sprack…
Sang-tae.
Förlåt.
Jag ljög.
Det är fel att ljuga. Om man ljuger kommer polisen och tar en.
Du lovade att aldrig ljuga igen.
Sang-tae, jag är ledsen.
Jag lovar att aldrig ljuga igen.
Förlåt mig den här gången.
Fröken Ko Mun-yeong…
Varför hade hon på sig de där kläderna?
-Va? -Jeansskjorta och t-shirt.
"Den passar till allt." Du köpte den på rea
på Bomul Mart. Den kostade 9 900 won, BOGO-kampanjen.
De är dina. Jag vet att det är dina kläder.
Jag lät henne låna dem. Det regnade i går.
Hennes kläder blev blöta, så hon lånade mina.
-Mina kläder då? -Va?
Jag har också… Jag har också många fina kläder.
Hon får låna dina nästa gång hon kommer hit. Den med dinosaurier.
Den med ultrasaurusen. Den kostade 27 000 won.
Det är dyrare än 9 900 won.
Men högre priser ger inte alltid bättre kvalitet.
Okej, jag ser till att hon tar på sig den.
Jag lovar.
Okej?
Kom igen, Sang-tae.
Stig upp och ät lite mat.
Du behöver energi för att gråta.
Upp med dig!
Jag vill inte äta nåt.
Hon är väl den där tjejen?
Kompisen du tog med när jag drev restaurangen.
Hon var aldrig min "kompis".
Drog hon av mycket av ditt hår?
Förlorade du?
Är det därför du gråter?
Ko Mun-yeong…
Han skrek bara hennes namn.
Han stirrade på henne utan att ens titta på mig.
Han är alltid så artig mot mig,
men han pratade väldigt avslappnat med henne.
Är det därför du gråter?
Han är närmare mig.
Varför kallar han mig "Ju-ri" så artigt
och varför är hon…
Varför säger han "Ko Mun-yeong" på det sättet?
Och de där kläderna. Vi köpte dem tillsammans på en BOGO-rea.
Tänk att han lät henne ha dem.
Och hon sov i hans rum…
Hur kunde han låta henne sova i hans rum?
Han sa att det hade hänt nåt.
Gang-tae skulle aldrig strula med en tjej
i sitt rum bakom sin brors rygg.
Oroa dig inte. Du får definitivt din chans.
Mamma, hur visste du det?
Vad? Att du är kär i Gang-tae?
Det vet alla i området. Ät nu.
Varför hålla allt inom sig?
Du borde berätta för honom.
-Tänk om han avvisar mig? -Ge inte upp.
Tänk om han flyr?
Jaga honom till världens ände.
Jag fick också anstränga mig för att sätta dig till världen.
Här.
Men jag måste säga att Mun-yeong är en vacker kvinna.
Vacker, så fan heller!
Hon är inte vacker.
SEONGJINS BADHUS
Kan du svara i telefon?
Jösses.
-Hallå? -Herr Lee.
-Vi har problem. -Lyssna.
Inget är viktigt för mig om det inte gäller liv eller död.
Vi kommer alla att dö.
Va?
Och när man läser nåns bok
kan man lätt se hur författaren tänker och känner.
Då vet du väl vad jag ska göra härnäst.
Men jag kan också attackera dig med min pennspets.
Hej då.
Han opererades för hjärnblödning
och vaknade efter två dagar.
Inte undra på att självmordsbombaren har varit så tyst på sistone.
Herrn, titta på det här.
Han kräver en enorm ersättning.
Om vi inte ger honom det
så kommer fröken Ko hamna i fängelse eller förstöra sin karriär.
Vad ska vi göra?
Kolla hur mycket kontanter vi har…
Nej, glöm det. Be redovisningschefen komma.
Chefen slutade för ett tag sen och svarar inte när vi ringer.
Varför sa du inte det tidigare?
Du frågade aldrig.
Herrn, tryckeriet och distributionslagret
ringer hela tiden och ber om den försenade betalningen.
Herrn, hur gick det i Seongjin?
-Hon jobbar väl på nästa bok? -Allt ordnar sig, eller hur?
-Herr Lee! -Herr Lee!
-Herrn, vakna! -Herr Lee!
-Herr Lee!
-Jösses. Herr Lee! -Herrn.
Herr Lee.
-Är du okej, herrn? -Var tysta en stund. Vänta.
Ge mig en minut.
Jösses, inte en chans.
Seung-jae.
Ja?
Vandrar du?
Ja.
Jag var ordförande i en vandringsklubb.
STÄNGT
Låg du med henne?
Dejtar ni?
Gillar du den där galningen?
Är du redan full?
Varför åkte du ut på Alberto i regnet för hennes skull?
Varför tog du hem henne när du inte ens gillar henne?
Varför ge henne mat och låta henne sova över?
Var det välgörenhet? Är du religiös?
Ölen är lite smaklös.
Gang-tae, gör inget ovanligt.
-Du kommer att dö i dina bästa dagar. -Bästa år, inte bästa dagar.
Du borde vara försiktig.
Har du redan glömt?
Hon sårade dig första gången du träffade henne.
Ja, det gjorde hon.
Jösses, tänker du tillbaka nu? Saknar du det?
-Vad pratar du om? -Hördu.
Folk som är galna agerar inte logiskt.
De blir som monster så fort de tappar det.
Titta. Låt ärret bli en påminnelse.
Nästa gång kanske det inte är din hand. Jösses…
Hon kanske siktar på din hals.
Du har rätt.
Jag borde undvika henne, va?
Självklart. Håll dig borta från henne.
Jag borde inte träffa henne.
Precis. Gå inte ens nära henne.
Men grejen är, Jae-su…
…att jag börjar bli glömsk.
-Vad glömmer du? -Allt.
Mina ärr.
Fjärilarna.
Till och med Sang-tae.
Ibland glömmer jag allt.
Så…
…du borde påminna mig…
…då och då…
…och hjälpa mig att ta mitt förnuft tillfånga.
Okej.
Okej, jag fattar. Så sluta le så där.
Varför?
-Ser jag ut som Jokern? -Nej.
Du ser ut som Chucky.
INTE STÄNGT
Jag betalar tillbaka med pengar
för kärleken jag fick av medkänsla.
Det räcker till en taxiresa.
Fan också.
Gav han mig pengarna för att bli av med mig?
Är jag bara värd 30 000 won?
Han lever som en fattig tiggare.
Den snåla jäveln! Hur vågar han?
Fan också.
Din snåla jävel!
Den snåla jäveln.
Din snåla jävel.
Jösses.
Varför är han så nyckfull? Det gör mig förvirrad.
Har han en personlighetsklyvning?
Sang-tae, sover du?
Sang-tae, vem gillar du mest? Mig eller Ko Mun-yeong?
Jag gillar dig mer.
Du är mitt allt.
Vem är det?
Mun-yeong.
Det är ute med oss.
Varför är hon här?
Jag är här
för att herr Lee lurade hit mig.
Med vår företagshandpenning
betalade jag självmordsbombaren den kompensation han bad om,
gav personalen deras försenade lön och avgångsvederlag,
och betalade alla våra underleverantörer.
Och nu är jag pank.
Jag fick inget avgångsvederlag.
Du köpte en resväska till mig och bad mig följa med på en affärsresa.
-Är du en bedragare? -Hördu!
Jag tog hit dig för att ta ansvar för din framtid.
Hur ska du göra det när du är bankrutt?
Jag är inte bankrutt.
Jag har fortfarande Ko Mun-yeong. Hon är mitt hopp.
Eller hur?
Försvinn.
Det här är så irriterande.
-Mun-yeong. -Varför måste jag vara
den som räddar dig från den här röran?
Kom igen. Vet du inte vem som orsakade det här…
Du orsakade det här.
Ja, det stämmer.
Jag var en inkompetent VD.
-Allt är mitt fel. -Inkompetenta svin.
Gå nu.
Mun-yeong, var inte sån.
Låt mig stå vid din sida och hjälpa dig att publicera böckerna.
Sist bad du mig till och med att flytta in.
Minns du inte?
Stack du inte?
Nån annan kommer att flytta in här.
Vem?
Inte en chans.
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Unge man.
Du, unge man.
Tack.
Jag har haft ögonen på dig de senaste dagarna.
Jag la märke till att du är väldigt stilig.
Du är också välbyggd och verkar väldigt pålitlig.
ANSTÄLLNINGSKORT
"Moon Gang-tae"?
Du har dessutom ett fint namn.
Hur gammal är du?
Jag är 30 år.
Vad gör dina föräldrar?
De är döda.
Båda två?
Kära nån.
Har du flickvän?
Nej.
Så sköterskan är kär i dig?
Ursäkta?
Det är bra.
Vad menar du?
Jag vill presentera dig för en kvinna som är perfekt för dig.
Nej, det är okej.
Det är inte för att hon är min dotter.
Hon är ett riktigt kap.
Du borde träffa henne när hon besöker mig en dag.
Jag ska tänka på saken.
Jag måste tillbaka till jobbet.
Säg till om du ändrar dig.
De skulle passa bra ihop.
Inte den.
Nej.
Inte den här.
Vad sägs om grönt?
Jösses, nej.
Den här?
Herregud.
Första steget är alltid svårast.
Men när man har tagit första steget blir det lättare.
Nu får du visa mig vad du kan.
Nej! Det här är inte rätt!
Nej!
-Förlåt. -Varför gjorde du så?
-Förlåt. -Det var dumt.
-Kom hit. -Jag ska inte göra om det.
-Sang-tae. -Så kan du inte göra.
Sjukhuschefen är inte heller klok. Håller du inte med?
Varför gråter du igen?
-Du lovade att inte gråta. -Du förstörde det.
-A-reum. -För att jag är avundsjuk.
Jag vill också leka kull.
Håll min hand. Vi hämtar din medicin.
-Du måste få skäll! -Nej!
Vill du bli utskälld?
Det är lustigt att folk som borde bära patientrock inte gör det.
-Varför gjorde du så? Varför? -Herregud.
Vill du bli utskälld?
Fröken Ko.
Hur mår du?
Aldrig bra. Varför ringde du mig?
Jag hörde vad din far gjorde mot dig. Jag är ledsen.
Det var inte du som ströp mig.
Men det var jag som sa åt dig att promenera med honom.
Då var det en medicinsk olycka. En ursäkt räcker inte.
Då gör vi så här.
Du kan strypa mig istället. Här. Varsågod.
Vilken galen gammal man.
Ljudet av ett spöke?
Ja.
Vet du vad klockan var när du hörde det i går kväll?
Jag vet inte.
Jag vet inte ens vilket datum det är.
Jag hörde det på väg till badrummet.
Såg du nån utanför rum 203
eller i korridoren?
Hon sa att det var ett spöke, så det var nog ett spöke.
Fröken Nam.
Tror du verkligen på hennes nonsens?
Det är inte nonsens.
Jag svär att jag hör det.
Det kallas hörselhallucination. Det bevisar att du är galen.
Jag är inte galen.
Du hörde säkert vad du hörde.
Säger du att jag är galen?
Att stå här med dig så här
påminner mig om det förflutna.
Minns du vad du sa
när jag grät på taket efter att jag blev slagen av en patient
på Yongrims sjukhus?
"Varför slår du inte mig så att du mår bättre?"
Jag visste inte att du faktiskt skulle slå mig.
Jag måste ha varit galen. Jag vet inte varför jag gjorde det.
Men tack vare det blev vi nära vänner, eller hur?
Är vi inte det?
Är vi inte nära?
Ju-ri.
Vill du ge mig en örfil igen?
Varför?
Jag tror att du snart kommer att bli arg.
Ska du
avvisa mig redan?
Bry dig inte om
att slösa dina känslor på mig.
Jag förtjänar inte det.
För att…
…du ändå ska ge dig av?
Det spelar ingen roll. Bara…
Låt mig bara gilla dig. Det är upp till mig.
Gör mig en tjänst.
Jag hoppas…
…att du inte flyr…
…för att jag gör dig obekväm.
Om du gör det
kommer jag att känna mig patetisk…
…och bli ledsen.
Bo kvar hos oss
här i Seongjin.
Min mamma gillar verkligen er.
Och…
…Sang-tae gillar att bo med oss.
Gör det för min skull.
O Ji-wang är dålig.
O Ji-wang.
O Ji-wang… O Ji-wang är en dålig person.
Han må vara läkare, men han är en dålig människa.
O Ji-wang är jättesnabb. Han är ond.
Han måste lära sig att uppföra sig. Koreaner borde vara artiga.
Sang-tae.
-Vill du ha kul med mig? -Ja.
ANLÄGGNINGENS CHECKLISTA
Numret du har ringt kan inte nås för tillfället.
Lämna ett meddelande…
Hur mycket betalade du för den här bilen?
Kostar den mer än en miljon won? Två miljoner won?
Den kostar 100 till 1 000 gånger mer.
Hur… Hur mycket pengar har du? Är du rik?
Jag är 100 till 1 000 gånger rikare än du.
Jag antar att du gillar pengar.
Ja, jag gillar pengar, bilar,
och jag gillar dig med.
Jag gillar dig 100 till 12 000 gånger mer.
Men vart ska vi? Det är mörkt ute.
Vart tog han vägen?
Jag är i tjänst igen.
Letar du efter din bror?
Har ni sett honom?
Han gick i väg med fröken Ko.
Varför var hon här? Hon hade ingen lektion i dag.
Jag vet inte.
Är det okej
om jag rör dig?
Herregud.
-Gillar du den? -Ja.
-Gillar du det här stället? -Ja.
-Vill du flytta in hos mig? -Ja.
-Skriv under här. -Okej.
ILLUSTRATIONSKONTRAKT
Var är min bror?
Han är med mig.
Jag sa till dig
att hålla dig borta från min bror.
Den anställde ska bo…
Den anställde ska bo i…
-Jag var uttråkad. -…arbetsgivarens…
Vill du hämta honom?
Var är ni?
Vi är på det förbannade slottet.
Okej.
Vet du ens var det ligger?
Ja, jag vet.
Hur?
-För att jag har varit där. -Va?
När du räddade mig
och jag flydde från dig.
Menar du…
…att du visste?
Vi ses när jag kommer dit.
Sang-tae.
Ska jag berätta en gammal saga?
Ja.
För länge sedan, djupt inne i skogen,
bodde det en liten flicka
i ett förbannat slott.
Den lilla flickans mamma sa alltid till sin dotter
att hon var för speciell
för att leva bland alla andra utanför slottet.
Mamman sa till sin dotter
att hon måste bo i slottet.
Men den lilla flickan
kände sig som en fånge.
Så hon bad till månen varje kväll.
"Snälla,
skicka mig en stilig prins som kan rädda mig härifrån."
"Kommer han i dag?
Kommer han i morgon?"
Den lilla flickan
väntade varje dag på sin prins.
Tidigare var jag för…
Försvinn.
ETT SÄRSKILT TACK TILL JUNG SANG-HOON FÖR GÄSTFRAMTRÄDANDET
Låt oss bo tillsammans.
Det här är vårt hem nu.
Det här är inte vårt hem!
Det är mitt! Nej! Det är mitt!
Gang-tae.
Du har tagit väl hand om honom tills nu.
Nu är det dags för dig att låta honom göra som han vill.
Nej, jag är emot det här teamet!
Du orsakar problem för att du inte kan
kontrollera dig. Hur ska du ta hand om honom?
Sang-tae. Har du hört talas om Blåskägg?
Undertexter: Camilla Ohlsson