EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Sang-tae.
Hur länge har du vetat det?
När kom du på vem jag är?
Du sa att mina ögon påminde dig om henne.
Du flyr inte.
Du undviker inte mig heller.
Du växte upp till en bra kille.
Du växte inte bara, du genomgick en utveckling.
Jag visste nog
i det ögonblicket
då jag såg dig i ögonen.
Du vet verkligen hur man spelar teater.
Du kan lätt vinna en Oscar.
Var det kul?
Du låtsades som ingenting. Så avskyvärt av dig.
Hur vågar du lura mig?
-Du gjorde samma sak… -Jag…
Jag låtsades inte att jag inte kände dig.
Jag vet.
Du ville att jag skulle känna igen dig.
Jag ville undvika dig.
Jag ville låtsas att jag inte visste och ignorera dig.
Varför?
Jag sa det häromkvällen.
Hon räddade mig,
men jag flydde.
Som en fegis.
Och jag har flytt sedan dess.
Blev du trött på att låtsas?
Varför öppnar du dig plötsligt?
Så att jag kan avsluta det.
Tack…
…för att du räddade mig
vid den frusna floden.
Jag är ledsen
att jag flydde när det var jag som gillade dig först.
-Jag ångrade det så fort jag vände mig… -Sluta.
Jag fick aldrig sagt det här
-dagen jag kom hit. -Sluta prata.
Det störde mig.
Det var därför jag inte kom över dig.
Har du inga känslor för mig längre?
Min bror är redan besvärlig.
Det är mer än nog för mig.
Du bryr dig om din bror, så varför inte mig?
Ta hand om mig också. Jag behöver dig lika mycket som han.
Jag är trött på att vara nån som andra behöver.
Du kan inte avvisa mig.
Jag räddade ditt liv. Jag lät dig leva den dagen.
Och jag tackade dig för det.
Jag har levt ett sjukt liv
för att du räddade mig den dagen.
Jag dödar dig om du går.
Du kan inte fly. Du är min.
Är du galen? Vill du bli dödad?
Gå inte.
Låt oss bo tillsammans.
Släpp mig.
Gang-tae?
Sang-tae.
Är du okej?
Mår du bättre?
Ja.
Varför drack du?
Nu åker vi hem.
Det här… Det här är… Det här är mitt hem nu.
Va?
Jag behöver… Jag måste bo här nu.
Jag… Jag lovade.
Vad pratar du om?
Jag… Fröken Ko… Jag är också…
Jag är också illustratör nu.
-Ge mig det. -Nej, det är… Det är mitt.
Han skrev ett avtal med mig.
Han är illustratör för mina böcker.
Han ska jobba här.
"Den anställde… Den anställde ska bo i arbetsgivarens studio
och rita illustrationer därifrån."
Jag sa ju det, eller hur?
Du kan inte fly från mig.
Ge mig det.
Nej, det är mitt. Nej.
Det är inte bra. Du blir utnyttjad.
-Ge mig det. Ge hit. -Nej, det är… Det är mitt.
-Ge hit. -Jag vill vara illustratör.
-Jag vill bo här. -Sang-tae.
Det här är vårt hem nu.
Det här är inte vårt hem!
Nej! Det tillhör Sang-tae!
Det är mitt! Nej! Det är mitt!
Det är mitt!
-Sang-tae. -Det tillhör Moon Sang-tae!
Jag tillhör mig själv! Du äger inte mig!
Sang-tae!
Nej, det är mitt! Mitt!
Nej!
Jag tillhör mig själv!
Moon Sang-tae tillhör Moon Sang-tae!
Jag är inte din! Jag tillhör mig själv!
Jag tillhör mig själv!
Moon Sang-tae! Jag tillhör mig själv!
-Sluta. -Det är mitt!
Jag är inte din!
Nej! Det är inte ditt!
-Sluta. -Du äger inte mig!
Sang-tae.
Gå in igen.
Jag…
Kom igen.
Moon Sang-tae tillhör Moon Sang-tae. Jag tillhör inte dig.
Jag är inte din.
Jag tillhör mig själv.
Moon Sang-tae tillhör Moon Sang-tae.
Jag är inte din!
Din bror övergav dig.
Nu är det din tur att välja.
Tänker du också överge din bror
eller ska han få hämma dig hela ditt liv?
Var inte
nyckfull som du var då.
KAPITEL 6 BLÅSKÄGGS HEMLIGHET
Mamma!
Mamma, jag fick mitt röda bälte i dag…
Gang-tae!
Varför gjorde du det?
Varför?
Varför skickade du hem din bror först?
Du borde ha stannat med honom hela dagen!
Vad gjorde du när han fick stryk?
Du fick lära dig kampsport för att skydda din bror.
Hur kunde du låta honom komma hem så där? Jösses.
MOON GANG-TAE
Mitt jobb
är inte att skydda Sang-tae.
Va?
Jag tillhör inte Sang-tae!
Jag tillhör mig själv!
Moon Gang-tae tillhör Moon Gang-tae!
Vad sa du?
Vad sa du precis?
"Moon Gang-tae
tillhör Moon Gang-tae!"
Jag vill bara…
…att min bror dör!
Gang-tae.
Den tillhör Moon Gang-tae!
Gang-tae!
Den tillhör Moon Gang-tae!
Den tillhör Moon Gang-tae.
MOON GANG-TAE
Upp med dig.
Den tillhör Moon Gang-tae.
-Den är min. -Kom och ta den.
Den är min.
Ge mig den.
Ge mig den. Ge den till mig.
Ge tillbaka den.
Där!
Kom igen!
Sang-tae, nej… Jösses.
Sang-tae.
Den tillhör Moon Sang-tae!
Sang-tae!
-Sang-tae… -Gang-tae!
Gang-tae!
Gang-tae! Hjälp!
Gang-tae!
Jag vill bara att min bror dör!
Gang… Gang-tae!
Gang-tae!
Gang…
Gang-tae!
-Fortsätt. -Gang-tae!
Gå bara.
Lämna honom.
Gang-tae!
Hjälp!
Klättra upp, Sang-tae!
Sang-tae!
Upp!
Så tråkigt.
Sang-tae.
-Gang… Gang-tae. -Sang-tae!
Sang-tae!
Sang-tae, ta min hand.
Sang-tae!
Sang-tae, hjälp mig!
Hjälp!
Sang-tae! Hjälp mig!
Sang-tae!
Sang-tae.
Sang-tae!
Ska jag hjälpa honom?
Eller inte?
Ska jag hjälpa honom?
Eller inte?
Vänta.
Jag har levt ett sjukt liv
för att du räddade mig den dagen.
Sang-tae.
Oroa dig inte.
Han kan inte överge dig.
Den anställde ska bo i arbetsgivarens studio
och rita illustrationer därifrån.
Arbetsgivaren ska se den anställde som den bästa illustratören i världen.
Arbetsgivaren köper den anställde
en husbil istället för att betala honom.
Den anställde har en lillebror som inte gillar att flytta.
KO MUN-YEONG, MOON SANG-TAE
Ursäkta mig.
Jag tar den här, den här och den här.
Jag vill ha den här.
Jag tar allt utom den här.
Tror du att hon accepterar dig bara för att du köper det här?
Det är inte problemet. Hon kan inte skriva om hon inte får i sig socker.
Vi måste se till att hon får sin fix då och då. Vad blir det?
-Det blir 52 200 won. -Varför kan han inte vara snäll mot mig?
Det är nåt som inte stämmer.
Därför gick din verksamhet under.
Din jäkla snorunge.
Vi måste dit innan hon tar nån annan
till det förbannade slottet.
Skynda dig och ät.
Jösses, vad varmt.
Herregud.
-Du är ledig i dag, va? -Ja.
Mina föräldrar skickade potatis, så jag kokade…
Vad har hänt med ditt ansikte?
Fick en patient ett utbrott?
Nej, det är inget sånt.
Har du slagits med nån?
Har du?
Jag grälade med min bror.
Ett gräl, knappast.
Det ser ut som att han slog dig.
Herregud.
Sang-tae!
Om du slår din bror så där en gång till,
ger jag dig en utskällning. Hör du mig?
-Han är inte hemma. -Stack han till och med?
Nej, det är inte det.
Jösses, vad bra.
Betyder det att Sang-tae är illustratör nu?
Tycker du verkligen att det är bra?
Självklart är det bra.
Jag vill tacka personen
som ger Sang-tae den här möjligheten.
Gang-tae.
Du borde stötta honom.
Du har tagit väl hand om honom tills nu.
Nu är det dags för dig att låta honom göra som han vill.
Du borde inte hindra folk från att göra vad de vill
eller gilla nån.
Dessutom är det omöjligt.
-Vem… -Jösses.
-Vem var det? -Det är han.
Vårdgivarens storebror.
Han som ställde till en scen i bokhandeln.
Jösses, är det vårdgivaren igen?
Du, Mun-yeong. Öppna dörren.
Öppna dörren. Släpp in mig.
Okej då. Jag slår in dörren. Ett.
Vem är så högljudd?
Två, tre.
Varför är du här?
-Sparka ut honom nu. -Men jag bor här.
-Va? -Han har rätt. Vi bor ihop.
Vi bor ihop. Vi är inte gifta, men vi bor ihop.
-Vi är inte gifta. -Jösses.
Bor du med den här killen?
"Den anställde ska bo i arbetsgivarens studio
-och rita illustrationer därifrån." -Vilka illustrationer?
Hälsa på min nya illustratör.
Hej. Jag heter Moon Sang-tae och är 35 år.
Min blodgrupp är AB och jag är född i råttans år.
Jag har autismspektrumstörning.
Men jag kan ta hand om mig själv.
Jag är Yoo Seung-jae, art director som fixar illustrationer…
Nej, jag är emot det här teamet!
-Jag är för det. -Jag med.
Jag med.
Mun-yeong.
Du orsakar problem för att du inte kan kontrollera dig.
Hur ska du ta hand om honom?
Tänk om ni båda ställer till det?
Min säkerhetsnål.
Va? Vilken nål?
Jag har min säkerhetsnål, så oroa dig inte.
Gang-tae.
Min bror. Han är min lillebror.
-Vi träffade honom sist. -Han är min lillebror.
Han må vara en fegis, men han är min lillebror.
Är du okej?
Förlåt.
Det är okej. Vi går in.
Okej.
Mun-yeong.
Mun-yeong. Du…
Ett samarbete mellan en författare med en personlighetsstörning
och en illustratör med en utvecklingsstörning.
Det här blir antingen en succé eller en katastrof.
Jösses.
Stopp.
Va?
Ge mig dina bilnycklar.
Mina bilnycklar? Varför?
Bergsvägen är ganska ojämn, så jag behöver en suv.
Det är ändå min bil. Hej då.
Milda makter.
Jag måste ha varit galen.
Tänk att jag sa så till honom.
Herregud. Förresten,
vad heter författaren som Sang-tae ska jobba med?
Fröken Ko Mun-yeong.
Du har träffat henne.
Ko Mun-yeong…
Han skrek bara hennes namn.
Jösses, vad är det för fel på mig?
Herregud, varför?
Jag tycker synd om min dotter.
-Mamma. -Herregud, mitt hjärta.
Varför blev du så rädd?
Vad… Vad pratar du om?
Ge mig vatten så att jag kan ta min medicin.
Jag har dem redo.
Det tar bara fem minuter.
Fem minuter.
Du valde din bror igen.
Jag har några villkor.
Hjälpte jag dig att fatta ett beslut?
Han kan stanna på veckodagarna.
Jag tar hem honom varje helg.
Var jag inte delaktig?
Så där.
Om Sang-tae vill sluta
hämtar jag honom direkt.
Inte ens lite?
Och…
Respektera honom så mycket du kan.
-Okej, det ska jag. -Hur kan jag lita på dig?
-Ska jag skriva ett blodkontrakt? -Löften är ju som sopor.
Jag håller mitt ord.
För det är ett löfte jag gav dig.
Nej, snälla…
Nej…
Nej, snälla…
Moon Gang-tae!
De är borta.
Har du en dödslängtan?
Vill du bli knivhuggen igen?
Jag har varnat dig att inte gå i närheten av slynan.
Jag fattar inte att du flyttade in hos henne.
Har du tappat förståndet? Är du galen?
Kom tillbaka innan det är för sent.
Kom tillbaka, snälla!
-Den där pratkvarnen. -Mamma.
Vad är det med Jae-su? Är han full?
Saken är den…
Tja…
Ko Mun-yeong.
Din onda häxa!
Det är här du ska jobba hädanefter.
Det finns så många böcker!
Där uppe finns fler böcker.
-Var försiktig, Sang-tae. -Den gamle mannen är enorm!
Det finns så många böcker!
Sang-tae älskar böcker.
Vad gillar du?
-Inget särskilt. -Sang-tae bad mig köpa en husbil.
Gillar du att resa?
-Jag har aldrig rest nånstans. -Aldrig?
-Jag vill resa. -Vart skulle du åka?
Var som helst.
Jag reser utan ett fast resmål.
Vi har aldrig rest, men vi har flyttat så många gånger.
Runt 17 gånger. Det här är vår 18:e flytt.
-Sang-tae. -Varför flyttade ni så många gånger?
-Den följer mig vart jag än går. -Vem följer efter dig?
-Sang-tae. -Den följer mig överallt…
Kom igen.
Var är vårt rum?
Det finns så många böcker!
Hej!
Så fint!
Mitt rum är så fint.
Jag bodde här när jag var liten.
Ni behöver en säng till här borta.
Mitt rum är så fint.
Har du aldrig haft en säng?
Nej.
Fan också. Lakanen…
-När tvättade du dem senast? -För 20 år sen?
Det är äkta vintage.
Jag kan se ut härifrån!
Jösses, Sang-tae!
Jag är överlycklig! Det är så mjukt.
Det är väldigt mjukt.
Så mjukt. Är det här min säng?
Jösses, det är så mjukt.
Ingen såg dig, va?
En person såg mig.
-Vem? -Professor Ko.
Herr Ko Dae-hwan?
Ja, han satte sig upp och sa…
Vart ska du?
Ska du nånstans?
Så sa han. Jag fick nästan en hjärtattack.
Jag kissade på mig av rädsla.
Jaså?
-Du måste byta kalsonger. -Det är okej.
Det är extra gott för jag har inte druckit det på ett tag.
Visst är den söt?
Det är läsk.
Det är placeboeffekten.
Om du tror att det är soju kommer det att smaka soju.
Du borde ha sagt det när jag hade druckit upp.
Jag sa åt dig att åka härifrån om du vill dricka riktig sprit.
Varför stannar du här?
Det är inte dags än.
Du och dina ursäkter.
Okej, berätta. Nåt nytt om patienterna?
Men borde du inte kunna se de här sakerna
under dina möten med patienterna
och diagnostisera dem?
Du är ju läkare.
Det finns ett ordspråk som lyder så här:
"Endast de som har lidit förstår verkligt lidande."
Vissa saker kan man inte lära sig i böcker.
Ja, och det finns gränser för vad patienterna säger under mötena.
Patienter lurar ofta sina läkare.
Det är sant.
Du känner väl Joo Jeong-tae?
-Alkoholisten i mitt rum. -Ja.
När han gick ut förra veckan
fyllde han sanitära handskar med soju
och gömde dem i kalsongerna.
Där nere…
Sang-tae.
Har du hört talas om Blåskägg?
En gång i tiden bodde en greve med blått skägg
ensam i ett enormt slott.
-Välkommen. -Han var väldigt rik,
men alla undvek honom av rädsla
på grund av hans blå skägg.
Men en dag
kom en fattig kvinna till slottet
och bad om att bli hans brud.
Fylld av glädje
tog Blåskägg fram alla smycken och skatter från varje rum
och gav dem till sin fru som en gåva.
Men det fanns ett undantag.
Rummet i källaren.
Han varnade henne för att gå in i rummet.
Men hans nyfikna fru
öppnade den hemliga dörren utan att berätta för sin man.
Vet du vad som fanns i rummet?
Döda kvinnokroppar
på väggarna.
De var Blåskäggs fruar som hade ignorerat hans varning
och öppnat dörren.
Det var så de slutade för dem alla.
Är det så sagan slutar?
Ja.
Sang-tae.
Gå inte ner
till källaren utan tillåtelse.
Det är inte vårt hus.
Men varför var byborna
rädda för Blåskägg?
För att han var annorlunda.
Hans skägg var blått.
Ska man vara rädd för att vara annorlunda?
Jag antar det.
Måste man bo ensam i ett slott om man är annorlunda?
Nej.
Han kommer att hitta sin sanna kärlek
som inte är rädd för hans skägg
och säger att det är okej att vara annorlunda.
Nån som förstår honom för den han är.
GOD NATT
De har inte flyttat ut för gott.
De kommer tillbaka på helgerna.
De åker fram och tillbaka och…
Jösses! Välj en fil och kör på!
Hon övertalade inte Gang-tae för att förföra honom.
Det handlar säkert bara om jobbet.
Allvarligt! Slå på blinkern.
Hallå! Ta ut det på mig och sluta tuta, okej?
Använd munnen!
Jag skulle häfta ihop din mun om du inte var min mamma.
Säg det bara, okej?
Tut!
Har du tappat förståndet?
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Herrn.
Vad heter du?
Vet du var du är nu?
Vad konstigt.
Hans tillstånd kan förändras plötsligt.
Håll koll på honom och uppdatera mig.
Ja, herrn.
Var har du varit?
Jag kände mig lite täppt, så jag tog en promenad.
Den här veckan har du…
Ko…
Dae-hwan.
Vad sa du?
Hon är…
…så vacker.
Hon ser ut…
…som en ängel.
Vem ser ut som en ängel?
Mun-yeongs…
…mor.
Du borde inte dricka.
Jag drack inte.
Det är nog för tidigt för ett möte med fröken Ko, eller hur?
Du vet vad som hände förra gången de var ute och gick.
Gjorde han verkligen det mot sin dotter?
Vad menar du?
En vanföreställning.
Det är möjligt att han såg nån annan när han tittade på sin dotter.
Vem?
Vi får ta reda på det.
Berättade inte din tjallare nåt om det?
Jag håller linnerummet låst från och med nu.
Hon vet allt.
Jag sov så gott.
Fröken Ko, har du sovit gott?
Åh, ja.
Vi steg upp kl. 06,00. Vi tvättade alla lakan,
handlade och städade
medan du sov.
Kom och ät frukost.
Sang-tae, tvätta händerna.
Händerna ska tvättas i badrummet.
Vad brukar du äta till frukost?
Vi brukar bara äta ris till frukost.
Föredrar du bröd?
Nej, ris.
Okej.
Ge mig en stor portion.
Vill du ha mer?
Visst.
Säg inte bara att du ska komma.
Kom i dag, okej?
TELEFONAUTOMAT
Han är ett riktigt kap.
Minns du din blinddejt i Dogok-dong?
Plastikkirurgen som såg ut som en bläckfisk.
Han är tusen gånger stiligare än han.
Du bryr dig bara om utseende för att du brås på mig.
Jaså?
Kommer du i dag?
Så fröken Kang Eun-ja har inte betalat tillbaka
för alla snacks hon tog från dig?
Det stämmer.
Snacka om att stjäla från de fattiga.
Hon är rik. Vad är det med henne?
Hon bad om pengar och sa att hon skulle betala tillbaka när dottern kom.
Hon tog till och med min choklad. Min choklad och mina chips…
Hon har en kris. Var försiktiga.
Ring polisen. Jag vill prata med chefen.
-Låt mig prata med direktören. -Okej.
Vi hörde dig. Vi kollar upp det.
Återvänd till era rum.
Gå nu.
Min dotter är…
Ha en bra dag.
Hon ser inte galen ut
när man tittar på henne.
Vad?
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Vi åker inte tillsammans nästa gång. Folk kommer att få fel uppfattning.
När är du klar? Vi åker hem ihop. Jag väntar.
Går din bil på bensin eller diesel? Det luktar bensin.
Betala mig beroende på vad du tycker.
Märkligt.
Det saknas nåt.
Fjärilar.
Det borde finnas fjärilar där det finns blommor.
Det finns så många blommor,
men jag ser inte en enda fjäril.
Det är ett pågående arbete, så du ritar säkert dit dem snart.
Nej, jag vägrar. Jag vägrar.
Är det svårt att rita dem?
Ska jag försöka rita en då?
Nej! Inga fjärilar!
Inte här. De får inte komma hit. Inga fjärilar.
Inte en chans. Inga fjärilar!
Nej, fjärilar får inte komma hit.
Inte en chans.
Herr Moon, skannade inte fröken Ko sitt passerkort för några minuter sen?
-Jo. Hur så? -Varför är hon inte på lektionen än?
Patienterna väntar och hon svarar inte.
Jag letar efter henne.
Tack.
UNDER RENOVERING TILLTRÄDE FÖRBJUDET
Varför är du förvånad?
Har du redan glömt mig?
Det är jag, din mamma.
Numret du har ringt…
Var är hon?
Jag har väntat på dig.
Du är så smal nu.
Men i mina ögon…
…är du världens sötaste tjej.
Varför säger du inget?
Säg inte att du inte känner igen mig
på grund av några plastikoperationer.
Mamma?
Är det…
…verkligen du?
Är du tillbaka?
Vad är det med dig?
Jag vet att du var borta i en månad på grund av konserten,
men varför beter du dig som en främling?
Min konsert?
Jag sa på telefon
att det finns en kille som är din typ.
Att följa din mammas råd gör ingen skada.
Träffa honom bara.
Du kommer gilla honom.
Han är lång och stark. Men framför allt hans ögon.
Han har så fina ögon.
Din galna kvinna!
-Sluta. -Va?
Fröken Kang, du måste ta din medicin.
-Du borde återvända till din… -Åh, det är du.
Jag har letat överallt efter dig.
Det här är den unge mannen jag berättade om tidigare.
Vad tycker du? Visst är han stilig?
-Jag följer dig till ditt rum. -Okej.
Hon kan vara lite svår, men hon är väldigt omtänksam.
Hon studerade musik i Tyskland och är flöjtist i en symfoniorkester.
Men hon har rest fram och tillbaka
mellan Tyskland och Korea för att ta hand om mig.
Psykotisk depression.
EN SVÅR FORM AV DEPRESSION
Hennes depression är så svår
att hon får synvillor och vanföreställningar.
Hon är förmånstagare och får checkar,
men hon tror att hon är en rik affärsmans älskarinna.
-Det lät som om hon hade en dotter. -Det hade hon.
Hennes enda barn som hon hade svårt att uppfostra som ensamstående mamma.
Men hon dog i en bilolycka för några månader sen.
Hon tror att hennes dotter lever.
Hon har svårt att acceptera hennes död.
För tillfället.
"Emile kunde inte slappna av.
Hans mamma kanske gillrade en fälla för att få honom att äta cikoria.
Emile petade i näsan."
Det är jag, din mamma.
-"Han ville se vem besökaren var. -Din mamma.
-Emile var osynlig för alla." -Din mamma.
Tyst.
-"Emile sprang snabbt ut. -Din mamma.
-Han trodde att det var säkrare så. -Din mamma.
-'Välkommen, Emile.
-Det här är din…'" -Tyst, sa jag!
Jösses.
-Varför skrek hon? -Varför ta ut det på oss?
-Jösses. -Allvarligt.
Fröken Ko hatar mig.
Hon är så elak.
Jag gjorde inte ens nåt fel.
Vad är det? Vad hände?
Fröken Ko bad A-reum att läsa en bok högt.
Sen skrek hon åt henne att vara tyst när hon läste.
Enligt min erfarenhet
blir hon säkert besatt av ett spöke snart.
Folk som hör spöken prata börjar prata sånt där strunt.
Var är fröken Ko?
LEE SANG-IN
OK PSYKIATRISKA SJUKHUS
Okej. I dag ska jag avsluta det här.
Men om fröken Ko får reda på det
är det ute med dig.
Klarar du dig?
Jag är dömd oavsett.
Kom igen!
Jag har forskat kring och organiserat
de senaste trenderna i barnlitteratur
som Mun-yeong kan hänvisa till när hon jobbar på boken.
Jag gick till ett internetkafé och…
-Vill du att jag för det vidare? -Nej.
Jag vill ge det till henne själv.
Varför ville du träffa mig då?
Jag går rakt på sak.
Flytta ut ur huset.
Både du och din bror.
Ni borde inte vara där.
Varför inte?
För det är där jag hör hemma.
Du klarar inte av henne.
Det är inte ett jobb för alla.
Jag har stått ut med henne i tio år.
Jag har gjort allt för henne.
Jag har riskerat mitt liv för att skydda henne.
Varför? Vad är anledningen?
Jag bryr mig verkligen om henne och…
För pengar?
Du har tjänat rätt mycket pengar
på hennes böcker, visst?
Varför skryta om dina uppoffringar när du belönas
-för dem? -Va?
Jag skröt inte!
Om jag bara såg henne som ett sätt att tjäna pengar,
hade jag övergett henne när mitt företag led på grund av henne.
Förhållandet bygger inte på pengar, som för kapitalister.
Det är mycket mer än så!
Vad är det då?
För Mun-yeong
är jag hennes förläggare, mentor, bror och man!
Hur som helst,
du har tagit min plats, så flytta på dig.
Jag vill inte.
Va?
Jag flyttar mig inte.
Verkar inte vårdaren som en bra kille?
Det tycker alla andra också.
Det är så många tjejer som vill ha honom.
Du måste ta honom snart.
Du är mitt enda barn.
Min livslånga önskan är
att ni ska gifta er och leva lyckliga
innan jag dör.
Jag kommer inte att leva för evigt.
Kan du inte göra som jag säger…
Fröken Kang.
Sjuksköterskan vill prata med dig.
Med mig? Nu? Jag är upptagen nu.
Ja, du måste gå nu.
Låt mig tala till punkt innan du går!
Numret du har ringt…
Varför svarar hon inte?
GANG-TAE
Gang-tae!
Gör oss sällskap.
Slå dig ner.
Du är säkert hungrig.
Jösses.
Kan du ens äta ordentligt på det avlägsna stället?
Jag kunde inte sova en blund för jag var så orolig.
Därför
vaknade jag tidigt
och lagade några rätter av det jag hade.
Ät upp.
Okej, tack.
-Här. Du med, Sang-tae. -Tack.
Här, ät upp.
-Smaka på det här. -Tack.
Jösses.
Huset känns tomt
utan er.
Ju-ri.
Ja, jag hörde
att du måste stanna där på grund av Sang-taes arbete.
Grattis, Sang-tae. Jag vill ha ett exemplar när boken kommer ut.
Köp ditt eget exemplar.
Du borde betala med dina pengar.
Sang-tae.
Okej. När din bok kommer ut
köper jag 100 exemplar.
Tack. Jag uppskattar det.
Ät upp.
Okej.
Jag visste att sköterskan skulle göra det.
Hon ber till och med sin mamma om hjälp.
Du kan inte gå nu.
Se till att slampan håller sig borta från honom!
Vad var det jag sa?
Andra tjejer försöker ta honom.
Var inte så envis. Lyssna på din mamma, snälla!
Jag har spanat in honom åt dig, men hon tänker ta honom.
Okej då. Om du inte vill göra jobbet, gör jag det åt dig.
Är hon den enda som har en mamma? Du har också en!
Snälla!
Snälla.
Sluta säga ordet "mamma".
-Vad ska jag säga då? Jag är din mamma. -Min mamma…
…är död.
Va?
Jag sa att min mamma…
…är död.
Mamma.
Hennes skalle spräcktes,
det var blod överallt.
Nej. Det kan inte stämma.
Hennes lemmar var sneda
och lealösa.
Nej, det kan inte vara sant.
Golvet…
…har fortfarande blodfläckar.
Nej.
Det kan inte stämma.
-Så frun, -Nej.
snälla…
…vakna…
…från din dröm.
Nej…
Vad står på menyn i dag?
Fröken Park!
Där borta.
-Vi kollar. Det är okej. -Okej. Jösses.
Fröken Kang.
Ring dr Kwon. Skynda!
Ja, frun.
Fröken Kang.
Ska du inte äta?
Du lämnade din telefon på sjukhuset.
Sover du?
Är det…
…verkligen du?
Är du tillbaka?
Du verkar inte vara på bra humör i dag.
Mamma.
Varför dödade Blåskägg…
…sina fruar?
De lyssnade inte på honom.
Du måste lyssna på mamma hela tiden, okej?
Det gör dig väl till en duktig flicka?
Svara mig.
Ja, jag lyssnar på dig hela tiden.
Bra.
Du är en sån duktig flicka.
Men varför tog du hit honom?
Jag har varnat dig
att jag även dödar prinsen som kommer för att rädda dig.
Ko Mun-yeong.
Spring.
-Det är okej, Ko Mun-yeong. -Spring…
-Spring. -Det var bara en dröm.
Snälla, spring. Stick!
Försvinn omedelbart!
Försvinn.
Gå på en gång.
Okej, jag går inte.
Mina mardrömmar
handlar alltid om mamma.
Du kan inte stanna här.
Vad fan gör du?
Kroppen kan inte ljuga. Den gråter när det gör ont.
Men hjärtat ljuger, så det är tyst även när det gör ont.
Jag saknar mamma.
Vad var det här då? Flirtar du med mig?
-Vad är det här för skit? -En mardrömsfångare.
Hur ser jag ut?
Du var duktig, Mun-yeong.
Sang-tae.
Har du hört talas om Blåskägg?
BLÅSKÄGG DROG NER SIN FRU TILL KÄLLAREN…
…OCH HÖGG AV HENNE HUVUDET
OCH ÅTERIGEN VAR BLÅSKÄGG ENSAM
SLUT
TABBAR
Undertexter: Sara Terho