EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Ko Mun-yeong.
Løb.
-Det er okay, Ko Mun-yeong. -Løb…
-Afsted! -Det var bare en drøm.
Løb nu. Afsted!
Kom ud med det samme!
Forsvind.
Forsvind med det samme.
Okay, jeg bliver her.
Hvorfor er du her?
-Du brændte med feber hele natten. -Og hvad så?
Ville du lege doktor med mig?
Bare bliv i sengen.
Jeg kører Sang-tae på arbejde og henter medicin.
Jeg gjorde intet galt.
Den kvinde lod, som om hun var min mor,
så jeg sagde, at min mor var død.
Javel.
KAPITEL 7 FORÅRSHUNDEN
Seongjin, Seongjin… Seongjin Plaza.
Michuri Lægehus.
Seongjin Plaza.
Michuri Lægehus.
Vandring… Indgang til vandrerute. Oeryong-broen.
Hold op med det. Vask dig, Sang-tae.
Jeg kører dig til Jae-sus-restauranten. Lad os tage afsted.
Jeg kan selv tage afsted. Alene.
Det ved jeg.
Men jeg skal også ned i byen.
Skal du ikke på hospitalet i dag?
Jeg vil
pjække i dag.
-Tag ikke afsted sådan. -Spol lidt tilbage.
Okay.
Patienten vil måske holde op med at føre sig selv bag lyset,
så lad os holde øje med hende og se, hvad der sker.
-Javel, hr. -Javel, hr.
Chef.
Du bør tale om det her med frk. Ko Mun-yeong.
Lad os først finde ud af, hvad hun sagde til patienten.
Hun sagde sikkert: "Din datter er død."
Og så besvimede patienten af chok.
Hvordan skulle frk. Ko vide det?
Måske fortalte hr. Moon hende det.
-De er tætte på hinanden. -Nej, det er de ikke.
I ved, at han aldrig ville afsløre informationer om patienter.
Vi har haft problemer nonstop,
siden frk. Ko begyndte at besøge hospitalet.
Vi må gøre noget ved det.
Ja.
Jeg er enig.
Også mig.
Kunne du holde op med at rede dine skæl ud og tage en beslutning?
Lad os stoppe hendes undervisning midlertidigt,
indtil vi finder ud af, hvad der skete.
-Okay. -Okay.
Er det det hele?
Jeg vil gerne tale med hr. Moon.
Han er ikke på arbejde i dag.
Han ringede, fordi der var sket noget hjemme.
Virkelig?
Sang-tae, hvad ville du sige til at sige op
på Jae-sus-restauranten?
Du har haft gang i så meget, siden vi flyttede hertil.
Du tegner vægmaleriet på hospitalet
og sælger pizza for Jae-su.
Når du begynder på illustrationerne…
Du får for travlt.
At have travlt er ikke dårligt.
Måske ikke dårligt.
Men hvis du har for travlt, bliver du måske syg.
-Du vil få smerter… -Som en hund.
Hvad?
Du klynker som en hund om natten, når du er syg.
Det gør jeg ikke, men du klynker altid som en hund, når du sover.
Hej.
Hvad? Gør jeg det?
Det er sært.
Jeg er ikke syg.
Nu har jeg kun ét arbejde,
så jeg har det helt fint.
Men dit hjerte gør ondt.
"Kroppen kan ikke lyve.
Den græder, når det gør ondt.
Men hjertet er en løgner, så det tier stille, selv når det gør ondt.
Først når du sover,
græder og klynker du som en hund."
Kan du lide bogen så meget?
Ja, Forårshunden af frk. Ko Mun-yeong.
"Skrevet af Ko Mun-yeong.
Engang for længe…"
Vi har ikke åbent…
Din idiot! Du flyttede ind hos hende uden at spørge mig.
Jeg ville med glæde…
Hallo?
Ja.
Vi tales ved.
-Ja. -Senere? Hvornår?
Hey! Jeg venter, okay? Hey!
-Hej, Jae-su. -Kors!
Jøsses. Hej Sang-tae.
Hun har det ikke godt.
Hvornår fik hun det dårligt? Hvad er symptomerne?
Jeg skal bruge detaljer!
Hun besvarer ikke mine opkald. Et dårligt tegn.
-Jeg var bekymret hele natten… -Jeg beder hende ringe.
Jeg må gå.
GEUKJIN APOTEK
Tænk, at han lagde på.
Sikke en hjerteløs nar.
Ja, ikke?
Han ville være mere tiltrækkende, hvis han var mere afslappet.
Han er for snerpet. Sikke en skam.
Men rent udseendemæssigt er han min type.
Du går på listefødder omkring mig, hver eneste dag,
men du er stadig så dum. Hvordan er det muligt?
Sandt. Havde jeg været kvik,
ville jeg ikke have stolet på dig og været kommet hertil.
Det må du undskylde.
Det er min skyld.
Jeg skal se til Mun-yeong.
Tag dig af regningen,
og få en latte eller sådan noget på en café.
Vi ses senere!
Det svin.
Måske skulle jeg holde med Ko Mun-yeong.
Hvis man vil spise frugten, må man klatre op i træet.
Mamma mia!
Kom nu!
HR. LEE
Langt hår klæder dig, fordi du slægter mig på.
Klip aldrig dit hår kort.
Jeg er træt af det.
Du skal lytte til mor, okay?
Svar mig.
Svar mig!
Ja,
Mor.
Vil nogen ikke…
…redde mig!
Mun-yeong.
Er du okay?
Jeg vil klippe det af,
men jeg kan ikke.
Klippe hvad af?
Min mor.
Fik du søvnlammelse igen
på grund af den hallucination?
Siden hvornår?
Hvornår begyndte du at opleve dem igen?
På min første dag her.
Du kan ikke blive her. Jeg tager dig med tilbage til Seoul nu.
Jeg advarer dig. Rør ikke ved mine ting.
Så lad mig også advare dig!
Jeg slår dig i gulvet, hvis jeg er nødt til det,
så stop mig ikke.
Jeg ved, at du bliver ødelagt,
hvis de hallucinationer kommer tilbage.
Så jeg kan ikke lade dig blive her.
Jeg har haft en dårlig fornemmelse,
siden du talte om de røde sko og flyttede hertil med den sygeplejer.
I to burde aldrig være begyndt at komme sammen…
Jeg har kendt dig i ti år.
Så meget ved jeg dog.
-Kom med mig. -Giv slip!
Kom med mig!
-Giv slip! -Kom nu.
Slip min hånd. Vil du gerne dø?
Fint, jeg dør, så du kan leve.
Og du må forlade dette hus for at leve.
Kom så. Lad os gå.
-Jøsses. -Jeg går ikke.
-Giv slip. -Jeg går ikke.
-Giv slip. -Aldrig i livet.
Du skal gå. Giv nu slip.
Hvad fanden laver du?
Hold dig væk.
Mun-yeong og jeg…
Vil du slippe mig?
Tja…
Jeg tager hende med.
Du bør også pakke og komme væk herfra. Hurtigt!
Kom så, Mun-yeong.
Slog du mig lige?
-Smid ham ud. -Hej.
Hvorfor opfører du dig så svageligt?
At slæbe hende med imod hendes vilje er vold.
Hvad?
Er du voldelig, må jeg vel også?
Det gør ondt!
Hey, vent!
Mun-yeong.
Den fyr ved ikke noget om dig!
Jeg er den eneste, der kan beskytte og passe på dig.
Mun-yeong?
Pokkers!
SANGSANGESANG FORLAG
Lås døren, når du er her alene.
-Hvis nogen… -Tror du, nogen kan skade mig?
Virkelig? Mig? Det er nok snarere omvendt.
Lås dåren alligevel.
Du sagde, at uhyggelige ting sker,
når du sænker paraderne.
Tag de her piller.
Hvis jeg tog den slags lort hver gang, jeg får feber,
ville jeg allerede være junkie.
Det nedsætter ikke min feber.
Så få noget frisk luft.
Det her er den perfekte medicin.
-Hvor vil du hen? -Et motel.
Hvad vil du spise?
Dig.
Holder du op?
Okay, fint. Jeg følger min læges instruktioner i dag.
Hvad skal vi spise?
Værsgo. Nyd måltidet.
Det ser godt ud.
Sang-tae.
Se på mig.
Nej, ikke sådan. Du skal sige "kom her" for at få fat i mig.
Når nogen siger "senere", hvad betyder det så?
Et tidspunkt, før man dør.
Hvad? Før man dør?
Ja.
Umuligt.
Vi har kendt hinanden så længe. Det ville han aldrig gøre mod mig.
Hvor længe? Hvor meget? 1,000 won? 2,000 won?
Jeg mødte dig og Gang-tae,
da jeg kun var 16.
Hos Jae-sus restaurant.
Det er rigtigt. Mine forældre havde en restaurant,
og Gang-tae arbejdede der og boede hos os.
Jeg er et år ældre end ham, men han har aldrig behandlet mig sådan.
Og han gav dig altid alle kyllingelårene.
Jeg spiser kun lår.
Jeg misundte dig.
Jeg ville også havde en lillebror som Gang-tae.
En dag sagde jeg til ham: "Se mig som din bror, dit lille svin."
Så sagde han: "Jeg har ikke brug for endnu en bror."
-Jeg er hans rigtige bror. -Så gik det op for mig.
"Han har brug for en ven, ikke en bror."
Jeg har også brug for en ven.
Det smager godt.
Jeg havde brug for mad, ikke medicin.
Det kvikker mig helt op. Jeg har det meget bedre nu.
-Den er ikke færdig. -Lige meget.
Jeg er varm indeni.
Jeg kan ikke styre min madtrang.
Jeg er sulten, uanset hvor meget jeg spiser.
Er det, fordi jeg er en tom dåse?
Undskyld.
Dengang sagde jeg
en masse vrøvl.
-Men det er sandt. -Nej.
Du er ikke en tom dåse.
Hvad er jeg så?
Tja…
En bølle?
Spis. Ellers brænder det på.
Som du nok allerede ved,
solgte jeg kun kylling bagefter.
Stegt, dampet, sursød, lårben og selv kyllingefødder.
-Hvorfor tror du? -Kyllingehoved.
Det er det eneste, du ikke har solgt. Kyllingehovedet.
Det er rigtigt.
-Kyllingehoveder kan ikke sælges. -Sandt.
Jeg gad ikke engang sælge kylling. Jeg var træt af lugten.
Men sådan en forretning kunne jeg åbne og lukke hurtigt.
Da jeg ikke vidste, hvornår han ville flytte igen,
blev jeg ved med at sælge kylling.
Men denne gang var det anderledes.
Jeg fornemmede, at han ville slå sig ned i Seongjin.
Så jeg brugte hele min opsparing og tog endda et lån
for endelig at åbne en anden slags forretning. Ikke mere kylling.
Men han…
Han forlod mig.
Hvorfor?
Fordi han kan lide
den galning Ko Mun-yeong mere end mig, hans ven gennem 15 år.
-Nej, det er ikke derfor. -Jo, det er!
Det var min skyld.
Gang-tae fulgte efter mig på grund af min kontrakt.
Det er som en BOGO-aftale.
Du skal ikke stole for meget på Gang-tae.
Du ender måske som mig.
Som dig?
Som hunden, der jagtede kyllingen.
En hund?
En hund!
Det var højt. Undskyld. Det var højt.
-Goddag, hr. Moon. -Hej!
Forresten, hvorfor spiser du ikke? Du fodrer mig bare.
Jeg er ikke sulten.
Har du nogensinde haft sex?
-Aldrig? -Hvorfor vrøvler du pludselig?
Du lader ikke til at begære noget.
Du vil ikke spise, eje eller gøre noget.
Så apatisk.
-Jeg er ikke apatisk. -Hvad er du så?
Jeg undertrykker bare mig selv.
Hvorfor?
Du gør, hvad du lyster, men sådan er det ikke for de fleste.
Undertryk ikke dig selv. Så simpelt er det.
Din sikkerhedsstift…
Skal jeg tage den ud?
Jeg er nysgerrig
efter at se dig, når du ikke undertrykker dig selv.
Hej, Byeol.
Park Ji-hwan falder nemt ud af sin seng,
så husk at hjælpe ham, hvis han skal på toilettet om natten.
Jeg har allerede givet hr. O Cha-yong besked.
I bør begge se til ham, når I går jeres runder.
Okay, forstået.
Hvad angår Kim Jeong-mis' depression…
Lige et øjeblik.
Hvad sker der? Sang-tae er her.
Han sludrer med hende fra Ko Mun-yeongs forlag.
Det pisser mig af.
Hvem er det?
Det er ingenting.
-Hvor var vi? -Kim Jeong-mi.
Det var en lang forklaring.
Lad mig opsummere for dig.
Hvis hr. Lee Sang-ins muse er frk. Ko Mun-yeong,
er min inspiration som art director dig.
Du er min muse. Det var det, jeg ville sige.
Aha.
Og derfor
har jeg taget illustrationer med, som du kan sigte efter,
når du arbejder på frk. Kos næste bog…
-Hvor skal du hen? -Jeg går for i dag.
Hvor uhøfligt at tale om uvedkommende arbejde
på en andens arbejdsplads. Nonsens.
Lad os tale om det senere.
"Senere" er et tidspunkt før din død.
Jae-su, den er til dig.
-Farvel, Sang-tae. -Farvel!
Hvad har han tegnet?
Hunden, der jagtede kyllingen.
Hvorfor går vi?
Hvad?
Det er rart at gå og nyde udsigten.
Du får renset sindet og kommer i godt humør.
Jeg tænker kun på, at mine ben værker, og det er spild af tid.
-Skal vi… -Vil du bære mig?
Hvad?
Gad vide, om Sang-tae er på vej hjem.
Han har det vel fint.
Nej! Jøsses.
Du bør fokusere udelukkende på mig.
Okay, giv mig den.
Kom nu. Giv mig den.
Stop det.
Holder du…
…mig i dine arme lige nu?
-Hej, Ju-ri. -Hej.
Ko Mun-yeong?
Min sambo er i en akavet situation lige nu,
så jeg tager telefonen. Hvad sker der?
Han kom ikke på arbejde i dag.
Han tog fri for at hænge ud med mig.
Farvel.
Du tog ikke på arbejde, fordi du var bekymret?
Og du inviterede mig på date for at hjælpe mig?
Hvem sagde, det var en date?
Hvad var det så?
Flirter du med mig? Eller føler du bare efter?
Lodder du stemningen? Eller leger du med mig?
Fint.
Lad os date.
"Skrid."
-Hvad? -"Skrid."
Ved du, hvor mange gange du har sagt det til mig?
Selv i går aftes. Og også den dag.
Og hvad så?
Men i aftes lød det, som om
du tiggede mig om at blive.
Sidste gang løb jeg min vej.
Men i dag…
…besluttede jeg at blive hos dig.
Det er det hele.
OH PLUS DØGNKIOSK
Ko Mun-yeong, din hjerteløse kvinde.
Mine indre organer er ved at rådne
af stress, fordi jeg har passet på dig de sidste ti år.
Hvordan kan du rotte dig sammen med en tilfældig sygeplejer
og smide mig ud? Hvordan?
Fint. I to hjerteløse idioter kan leve lykkeligt til jeres dages ende.
Jeg vil finde den sødeste
og rareste kvinde på jorden og…
Pis!
Du larmer så meget. Pokkers!
Ugengældt kærlighed er så svært. Jeg giver op!
Du har vist aldrig set en kvinde
være knust af ugengældt kærlighed.
Hey, Jae-su.
Hvorfor
valgte han ikke mig?
Hvorfor den kælling?
Jeg kan
også bande.
Og jeg kan også
miste kontrollen og smadre ting.
Jeg kan
godt holde op med at opføre mig pænt.
Og jeg kan
også være en kælling.
Jøsses, nej. Ikke alle kan være en kælling.
Hvem er du?
Hvorfor afbrød du mig?
Jeg er ikke en galning.
Jeg er…
…direktør for SangSangeSang Forlag.
Jeg hedder Lee Sang-in.
CEO LEE SANG-IN
Så det hele er din skyld.
Lad være med at græde.
Kender du mig?
Du skulle have talt Ko Mun-yeong fra det.
Så ville hun ikke være flyttet hertil,
og de to ville aldrig have mødtes.
Så var jeg ikke endt sådan her.
Det er din skyld.
Direktør Lee Sang-in.
Det er din skyld.
Vent, den stemme…
Er du…
Hallo?
Mine tårer.
Hr. Lee. Jeg er Nam Ju-ri, sygeplejerske på OK Psykiatrisk Hospital.
Sygeplejerske Nam Ju-ri?
Sidste gang løb jeg min vej.
Men i dag besluttede jeg at blive hos dig.
Hvad er det?
Ikke noget.
Jeg havde et mareridt i går.
Mine mareridt handler altid om min mor.
Og når jeg vågner fra drømmen,
har jeg det altid ad helvede til.
Men i dag…
…har jeg det lidt bedre.
OK PSYKIATRISK HOSPITAL
Men hvorfor? Hvorfor?
Hvorfor aflyse undervisningen?
Jeg kunne lide hendes timer. De var som et slag i hovedet.
Jeg vidste, de ville stoppe det.
Hendes psyke var utilregnelig,
og hendes attitude var dårlig.
-Er du skoleinspektør? -Jeg er bare en supergammel mand!
Hold op med at slå mig i hovedet!
Du kunne jo lide slag i hovedet.
Jeg har lavet alle lektierne. De kan ikke aflyse undervisningen.
Jeg var sikker på, at hun ville rose mig denne gang.
Er du besat af en ånd, der vil prale af at lave lektier?
Hvorfor græde tidligt om morgenen? Du ødelægger min dag.
Hvorfor siger du lede ting til A-reum tidligt om morgenen?
I to…
Dater I eller hvad?
Kom, A-reum. Bare ignorer hende.
Jeg tror, de kommer i problemer før eller siden.
Har du spist?
Jeg fik stegt æg, radisekimchi, tre pølser og sojabønnestuvning.
Hvad laver du lige nu?
Jeg sidder bare ned.
Hvad med frk. Ko?
Hun sidder bare ned.
Hvad?
-Sang-tae. -Ja?
-Lad os have det sjovt i dag. -Okay.
Kom ind.
Du spurgte vist efter mig i går.
Ja, der er noget, jeg vil spørge dig om.
Har frk. Ko en kæreste?
Det ved jeg ikke noget om.
Jeg har en søn. Jeg fik ham ret sent.
Jeg vil gerne introducere ham for hende.
Bare rolig. Han slægter sin mor på, så han ligner mig ikke.
Hvad mener du? Bør jeg gøre det eller ej?
Hvorfor spørger du mig?
Fordi I bor sammen.
Lad os komme hver for sig næste gang. Folk vil misforstå situationen.
Hvornår er du færdig? Lad os tage hjem sammen.
Kører din bil på benzin eller diesel?
Jeg har psykoanalyseret folk så længe,
at jeg kan gætte deres historier blot ved at se dem i øjnene.
Hvorfor kom du ikke i går?
Jeg havde det ikke godt.
Mener du, frk. Ko ikke havde det godt?
Ja.
Frk. Sun Byeol sagde,
frk. Kang Eun-ja opførte sig, som om hun var hendes mor. Er det derfor?
Det virkede, som om frk. Ko
i et øjeblik selv troede, at hun var hendes mor.
MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST SKREVET AF DO HUI-JAE
Frk. Kos mor
er forfatteren, Do Hui-jae.
Da hun afsluttede den sidste bog i sin krimiserie,
forsvandt hun sporløst.
Fem år efter sin forsvinden blev hun registreret som død.
MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST
Du er altid et træk bagud.
Nogle mente, hun stadig var i live.
Der var mange rygter dengang.
Er hun mon stadig i live?
Så ville hun have ikke ladet læserne vente i næsten 20 år,
når de nu så gerne vil
finde ud af, hvad der sker med den onde heks fra vest.
Mine mareridt handler altid om min mor.
Det må have været et chok for frk. Ko. Hun savner hende sikkert.
Måske er det derfor, hun forvekslede en anden med sin mor.
Hvad hvis hun ikke savner hende?
Hvad hvis hun frygter hende?
KO DAE-HWAN
KORTE, KLARE SVAR. UNDVEG IKKE SPØRGSMÅL.
Min kone?
Hun var utrolig intelligent og elegant.
Hun elskede vores datter højt.
Måske for højt.
Hver aften sang hun
"Oh My Darling, Clementine" som vuggevise.
Gad vide,
om hun forstod, hvad den sang faktisk handlede om.
KO MUN-YEONGS EVENTYRTIMER MIDLERTIDIG AFLYST
-Frk. Park. -Hvad er der galt?
Er du ked af, at hendes timer er aflyst?
Nej.
Jeg tror, patienterne er kede af det.
Timerne var anderledes og interessante.
Det er interessant.
Læs hendes bøger, når du har tid.
Nej, jeg ville ikke kunne relatere til de historier.
Jeg kan lide kærlighedshistorier eller gysere.
Jeg tager vand med til gummicellen.
Okay. Tak. Pas godt på patienten.
Vil du have noget vand?
Tja…
Angående din datter.
Du sagde, jeg skulle møde hende.
Næste gang hun er her, vil jeg…
Min datter…
…er død.
Mor.
Hvordan vil du møde en død pige?
Selv jeg kan ikke møde hende.
Dr. Kwon!
Pokkers.
Dr. Kwon, frk. Kang Eun-ja udviser nye symptomer.
Hvad? Er hun i gummicellen?
-Ja. -Lad os gå.
Dette sjal…
Det er meget dyrt.
Mere end hundrede millioner won værd.
Jeg havde aldrig fået
noget så dyrt i mit liv.
Vi havde knap nok råd til mad.
Men hun brugte hele sin løn
på at købe
dette sjal til mig
på min fødselsdag.
Hvad koster det?
Hvor mange nuller er der?
Jøsses! Gå ud og returner det med det samme!
Jeg blev så rasende og vred.
Så jeg slog hende hårdt på ryggen.
Synes du, en som mig fortjener noget så dyrt?
Jeg er så træt
og færdig med, at du opfører dig sådan.
Jeg husker ikke meget.
Men jeg husker mine ord.
Jeg har ikke brug for en umoden datter som dig!
Jeg endte med at sige, at jeg ikke havde brug for…
…en datter som hende.
Havde jeg vidst, hun skulle dø sådan,
ville jeg aldrig…
…have sagde noget så ondt.
Aldrig.
-Gang-tae. -Ja?
Du skal blive ved din brors side, indtil du dør.
Det er derfor,
jeg fødte dig.
Hvorfor i alverden sagde jeg det til hende?
Jeg er sådan en idiot.
Hvorfor så trist?
Du gør det svært for mig at blive vred.
Læg dig ved min side.
Jae-su.
Ja?
Tror du,
min mor også er ked af,
hvordan hun behandlede mig?
Tror du,
hun fortryder det?
Er det, hvad du vil have?
Ja.
Nej.
Kvindemenneske, hvorfor var du så led ved Gang-tae?
Sang-tae var ikke din eneste søn!
Han er måske syg, men alligevel!
Hvorfor opdrog du Gang-tae anderledes, så han aldrig blev voksen?
Du er skør.
Bare vent 60 år.
Når jeg møder dig deroppe, vil jeg…
Hvad har du tænkt dig at gøre?
Du godeste.
Alle mødre er syndere.
Vær tilgivende overfor din mor.
Tror du, det var nemt at opfostre børn uden en mand dengang?
Du godeste.
Jeg har kun en datter, men selv jeg har villet stikke af ind imellem.
Men din mor lykkes med at opdrage to drenge.
Ovenikøbet er Sang-tae noget for sig.
Du har taget dig af din bror, så jeg er sikker på, du ved,
hvor hårdt det må have været for hende.
Skål for os. Denne skål er til dig deroppe.
Du godeste, du er utrolig.
Har du det bedre nu?
-Gang-tae er lige gået. -Hvorfor? Var han alene? Hvad sagde han?
Hvis du er så vild med ham,
hvorfor kom du hjem på en anden fyrs ryg i går?
Har nogen båret mig hjem? Hvem?
Ved du hvad? Det er bedre ikke at vide det.
Lad være med at huske noget. For dit eget bedste.
CEO LEE SANG-IN
Direktør for SangSangeSang Forlag.
-Hr. Lee. -Ja?
Du skal få fikset det her!
Jeg må have mistet forstanden.
Hvor er du? Hvornår kommer du?
Skynd dig at komme hjem. Jeg keder mig.
Ignorerer du mig? Seriøst?
VENE.
VETN.
VENT.
Hvorfor kommer du så sent?
-Hvorfor sover du her? -Du bad mig vente. Pokkers.
Har du drukket?
Med hvem?
Den falske kælling?
Nej, ikke hende.
Jeg drak med Jo Jae-su, søn af en kyllingeavler,
og en kok, der er over 60 år gammel.
Mødte du dem online?
"Møde dem online"?
Du er fuld.
Jeg var fuld,
men taxachaufføren sagde, at han ikke kører herhen om natten,
for dette sted er skræmmende og bringer uheld,
og han bad mig stige ud af taxaen.
Så jeg gik hele vejen herhen, og nu er jeg næsten ædru.
Så lad os drikke mere.
Nej, glem det. Dette er den perfekte mængde beruselse.
Jeg vil drikke.
Det kan du ikke.
Du gør aldrig ting med måde.
Hvis vi begge bliver fulde,
ville det gå galt.
Hvorfor?
Bange for, jeg lægger an på dig?
-Hold op med at spille skuespil. -Slog du mig lige?
Du skar mig med en kniv.
Du svarer godt for dig, når du er fuld.
Jeg vil trække din sikkerhedsstift ud.
Luk øjnene.
Hvorfor?
Luk øjnene.
Du er en kæmpe kliché.
Her. Åbn øjnene.
Hvad er det for noget lort?
En mareridtsfanger.
Hvis du sover med den i hånden,
samler den dine mareridt i en kurv
og spiser dem natten over.
Så kan du sove trygt.
Hvor barnligt.
Jeg tog den med hjemmefra.
-Det var min brors. -Hvad? Er den brugt?
Jeg har selv lavet den.
Er den håndlavet, er det i orden.
Han hedder Mang-tae.
Sig ikke, at du kaldte den Mang-tae, fordi du er Gang-tae,
og din bror er Sang-tae.
Vi tre
er brødre.
Utroligt.
Sandheden er,
at min bror også har mareridt ligesom dig.
Han har haft mareridt,
siden vores mor døde.
Min bror blev pint og plaget,
men der var intet, jeg kunne gøre.
Jeg kunne kun
lave en fjollet dukke til ham.
Den er da ret nuttet, nu hvor jeg ser nærmere på den.
-Vil du have den? -Ja, jeg vil have den.
Okay.
Godnat.
Mang-tae.
Sang-tae.
Sover du?
Sover du virkelig?
Jøsses, du stinker af alkohol. Jeg er chokeret.
Du godeste, du… Du stinker. Du stinker af alkohol.
Sang-tae, lad os få jjamppong en dag
der, hvor vi plejede at spise med mor.
-Det er ved indgangen til markedet. -Ja.
Du elskede jjamppong der.
Nej, det… Det var dig, der elskede det.
Nej, du har altid…
"Der er chili og muslinger i. Bouillonen smager fantastisk.
Jeg vil have den hver dag, mor." Det sagde du.
Derfor købte hun jjamppong til os,
hver gang markedet åbnede.
"Den er krydret, men lækker."
Sang-tae, jjamppong er krydret, men lækker.
Jeg vil spise det for evigt.
HARIMGAK
Værsgo. Jjamppong.
-Mange tak. -Ja.
Her. Spis op.
Hvad med dig, mor?
Jeg er ikke sulten.
Spis op.
Det… det er krydret.
-Er det krydret? Drik noget vand. -Det er krydret.
Det er krydret.
Jøsses, det regner.
Du bliver forkølet. Er du okay?
Gang-tae, hvad laver du?
-Gang-tae, kom herover. Det regner. -Gang-tae, kom herover.
Kom nu.
Se på dig. Du er helt våd.
Lad os tage hjem og skifte dit tøj.
Vær forsigtig.
Gang-tae, skal vi spise jjamppong igen i morgen?
"Jjamppong"?
Det er svært at tabe fem kilo. Men jeg kæmpede.
Jeg drak ikke cola, spiste ikke ris, og tabte fem kilo.
Jeg tabte fem kilo. Det var fantastisk.
Vi må lytte til vores mor.
For at være et godt menneske må vi lytte til vores mor.
Vores mor ved alt.
Vores mor ved… Hun ved alt.
Bliv ikke forkølet. Drik ikke cola.
Min kære søn.
Jeg er ked af det hele.
Sang-tae.
Ja?
Jeg savner mor.
Ja.
Jeg vil også have jjamppong.
Jeg vil have jjamppong hver eneste dag.
OK PSYKIATRISK HOSPITAL
Alle bagtaler dig og siger,
at du fik frk. Kang Eun-ja til at bryde sammen.
Men jeg har aldrig bagtalt dig.
Ærligt talt er den kvinde ikke ved sine fulde fem.
Hun går altid med sjalet fra sin afdøde datter
og lader, som om hun er rig.
-Den stodder. Flyt dig. -Jeg tror virkelig ikke…
Frk. Ko.
-Hun slog mig igen. -Pokkers.
Åh, gud.
Nødsituation.
Vi har en krise. Hvad skal vi gøre?
-Hvad er det? -Hvad er der galt?
Vil du venligst være stille?
Vær stille.
Prøver du at ophidse patienterne?
Brug ikke ordet "nødsituation" i flæng.
Frk. Ko er her. Hun ved nok ikke, at hendes timer er aflyst.
Hun gik ud for at finde direktøren, mens hun så sådan ud i ansigtet.
-Ringede du ikke til hende? -Gjorde du ikke?
Hvorfor gjorde du ikke det?
-Hvad? -I er jo tætte.
Nej, de er ikke!
Vent lidt.
Betyder det, at ingen ringede og fortalte frk. Ko,
at hendes eventyrundervisning er aflyst?
Hvad er der galt med dig?
Hun fandt ud af det gennem opslagstavlen. Hun må være rasende.
Jeg finder hende.
Jeg løb maraton, da jeg var ung.
Men en dag fik jeg betændelse i knæene.
Jeg burde have hvilet mig, men jeg løb et maraton til.
Til sidst var brusken ødelagt, og jeg fik metalsøm i knoglen.
Det er svært for mig at gå ordentligt.
Begå ikke den samme fejl som mig. Løb ikke, når du ikke engang kan gå.
Når du er træt, så hvil dig. Når du er trist, så græd.
Det er okay at tage en pause.
Så en dag…
…vil der komme en dag, hvor du kan løbe igen.
Din datter hepper garanteret på dig.
Den stodder. Hvor vover han at aflyse mine timer uden at sige det?
Der er han.
Har han taget stoffer eller hvad? Hvorfor er han så hurtig?
Frk. Ko!
Vent her et øjeblik.
Lad os gå til dit værelse.
Undskyld.
Jeg gætter på, jeg satte dig i en svær situation.
Ikke kun en svær situation.
Jeg blev fyret.
Hej.
Vil du kompensere mig?
Det her er dyrt.
-Jeg vil have det. -Men det er…
Lad mig få det.
Du sagde, du var ked af det. Så bør du kompensere for skaden.
Det er en oprigtig undskyldning.
Giv den tilbage.
Tag den.
Jeg har haft den længe nok.
Mange tak.
Hr. Moon.
Ja?
Byrden er endelig væk.
Er det ikke varmt?
Din nakke sveder sikkert.
Hvis du vil være moderigtig, må du være utilpas og stædig.
Min bror er opslugt af en af dine bøger for tiden.
Det ved jeg.
Forårshunden.
"Der var engang
en hund, der var god til at skjule sine følelser.
Hunden var bundet under et træ, der gav skygge.
Han logrede altid med halen og opførte sig sødt.
Han fik navnet Forårshunden, fordi han var livsglad som foråret.
Hunden legede altid med landsbybørnene om dagen.
Men hver aften
klynkede og hvinede han, når der ikke var nogen til at høre ham.
Han ville nemlig gerne skære snoren over
og løbe frit rundt på forårsengen.
Men han kunne ikke.
Og derfor græd han hver aften.
Hver eneste aften.
En dag
var der en stemme inden i ham, der spurgte Forårshunden:
'Hvorfor skærer du ikke bare snoren over og stikker af?'
Og dette er, hvad Forårshunden sagde…"
"Jeg har været bundet for længe.
Så jeg har glemt, hvordan jeg slipper fri."
Du gjorde noget godt.
Hvad har jeg gjort?
Du hjalp hende med at slippe fri.
Du vil…
…ende som din mor.
Du vil ikke kunne undslippe.
Nej.
Jeg er anderledes.
Dit…
-Dit hår… -Jeg…
…skærer min snor over.
PATIENTRUM 201-208
Det er færdigt.
Hvordan ser jeg ud?
Du ser godt ud.
SÆRLIG TAK TIL BAE HAE-SUN FOR AT GÆSTEOPTRÆDE
Jeg synes også, jeg er smuk.
Jeg er ligesom din bror.
Længere hår klæder dig bedre.
Hvorfor klippede hun det? Hvorfor?
Tyg på det her.
Hvorfor tror du, hun løj?
Der foregår noget mærkeligt på vores hospital.
Den kvinde
er død.
Men hun er her.
En bombe og en sikkerhedsstift.
Du er tålmodig, og jeg er ustabil.
Vil du tage et billede af os?
Hr. Lee mener, jeg sælger en bog, hver gang jeg smiler til en fan.
En forfatter skal bare skrive godt.
Hun er ikke en kendis.
-Er du jaloux? -Vær ikke latterlig.
"En god handel"?
Men hvis jeg giver alle mine ting til de nødlidende,
hvad vil jeg så have tilbage?
Tekster af: Sofie Boysen