ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Ko Mun-yeong.
Bježi.
-U redu je, Ko Mun-yeong. -Bježi…
-Molim te, bježi. Idi! -To je bio samo san.
Molim te, bježi. Idi!
Izlazi već jednom!
Gubi se.
Otiđi već jednom.
U redu, neću otići.
Zašto si ovdje?
-Gorjela si od vrućice cijelu noć. -Pa?
Polegao si me i glumio liječnika?
Samo ostani u krevetu.
Odbacit ću Sang-tae do posla i pokupiti lijek.
Gdje sam pogriješila?
Uporno se ponašala kao da mi je mama,
pa sam rekla da mi je mama mrtva. To je sve.
Dobro, u redu.
POGLAVLJE 7 PROLJETNI PAS
Seongjinški… Seongjinški trg.
Centar javnog zdravlja Michuri.
Seongjinški… Seongjinški trg.
Centar javnog zdravlja Michuri.
Ulaz… Ulaz na pješačku stazu. Most Oeryong.
Prekini to memorizirati. Idi se umiti.
Povest ću te do Jae-suova restorana. Izađimo zajedno.
Mogu ići sam. Sam.
Znam.
Ali i ja moram do centra.
Ne moraš u bolnicu danas?
Danas ću…
izostati s posla.
-Ne možeš tek tako otići. -Vrati malo unazad.
U redu.
Pacijentica može proći konverziju i prestati se zavaravati,
pa pripazimo na nju da vidimo što će se dogoditi.
-Da, gospodine. -Da, gospodine.
Gospodine.
Mislim da o ovome morate porazgovarati i s gđom Ko Mun-yeong.
Prvo saznajmo što je rekla pacijentici.
Kladim se da je rekla nešto poput „Vaša je kći mrtva.“
Pa se onesvijestila od šoka.
Kako bi gđa Ko to znala?
Možda joj je g. Moon rekao.
-Oni su bliski, znate. -Ne, nisu.
Svi vi znate da on nikad ne bi odavao podatke o pacijentima.
Kako god, neprestano imamo probleme
sve otkad gđa Ko dolazi u našu bolnicu.
Moramo nešto poduzeti oko toga.
Da.
Slažem se.
I ja.
Možete li, molim vas, prestati čistiti perut i donijeti odluku?
Odgodimo njezinu nastavu iz bajki
dok ne saznamo što se stvarno dogodilo.
-U redu. -U redu.
To bi bilo sve?
Reci g. Moonu da bih da porazgovaramo.
Nije došao danas.
Nazvao je, nešto mu je iskrsnulo kod kuće.
Oh, zbilja?
Sang-tae, kakav je osjećaj prestati raditi
u Jae-suovu restoranu?
Radio si toliko toga otkad smo se preselili ovamo.
Crtanje murala u bolnici
i prodavanje pizze kod Jae-sua.
Kad počneš raditi na ilustracijama…
Bit ćeš prezaposlen.
Nije loše biti zauzet poslom.
Da, nije loše.
Ali ako si prezaposlen, možeš se razboljeti.
-Može te boljeti cijelo… -Kao pas.
Što?
Tuliš kao pas cijelu noć kad si bolestan.
Ja to ne radim, ali ti uvijek tuliš kao pas kad spavaš.
Zdravo.
Što? Ja to radim?
To je čudno.
Nisam bolestan.
Više ne radim niz poslova,
pa se osjećam savršeno dobro.
To je zato što te srce boli.
„Tijelo je iskreno.
Kad te fizički boli, plačeš.
Ali srce je lažac, pa šuti kad ga boli.
Onda kad zaspiš,
konačno plačeš i tuliš kao pas.“
Toliko voliš tu knjigu?
Da, Proljetni Pas gđe Ko Mun-yeong.
„Napisala Ko Mun-yeong.
Nekoć davno…“
Oh, nije još otvoreno…
Kretenu! Uselio si se k njoj bez konzultacija sa mnom.
Zar misliš da sam sretan s…
Halo?
Da.
Pričajmo poslije.
-Dobro. -Poslije? Kad?
Hej! Čekat ću, u redu? Hej!
-Hej, Jae-su. -Bože!
Isuse. Hej, Sang-tae.
Ne osjeća se dobro.
Hajde. Kad se počela osjećati loše? I koji su simptomi?
Trebam detalje!
Ne odgovara mi na pozive. Imam loš predosjećaj.
-Brinuo sam svu noć… -Reći ću joj da vas nazove.
Moram ići.
LJEKARNA GEUKJIN
Ne mogu vjerovati da mi je tako poklopio.
Bože, taj bezdušni kreten.
Zar ne?
Bio bi mnogo privlačniji da je opušteniji.
Previše je napet. Koja šteta.
Ali fizički je baš moj tip.
Moraš hodati na prstima oko mene iz dana u dan,
a ipak si tako tupava. Kako je to moguće?
Zar ne? Da sam oštroumna,
ne bih vam vjerovala i došla sve do ovamo.
Oprosti zbog toga.
Sve sam ja kriv.
Moram obići Mun-yeong.
S ovim plati račun
i naruči kavu s mlijekom u nekom kafiću.
Vidimo se poslije, gospodine!
Taj kurvin sin.
Možda trebam stati na njezinu stranu.
Tko ne riskira, ne profitira.
Mamma mia!
Hajde!
G. LEE
Duga ti kosa pristaje, naslijedila si to od mene.
Nikad se nemoj ošišati na kratko.
Ali dojadila mi je.
Moraš slušati mamu, zar ne?
Odgovori mi.
Odgovori mi!
Da,
mama.
Molim te…
Spasi me!
Mun-yeong.
Jesi li dobro?
Želim je odrezati,
ali jednostavno ne mogu.
Odrezati što?
Moja mama.
Opet si dobila paralizu sna
zbog one halucinacije?
Otkad?
Otkad si ih počela ponovo proživljavati?
Od prvog dana ovdje.
Ne možeš ostati ovdje. Vodim te nazad u Seoul.
Upozoravam te. Ne diraj ništa od mojih stvari.
Daj onda da i ja tebe upozorim!
Nokautirat ću te ako moram,
zato me nemoj zaustavljati.
Znam da si uništena
ako te one halucinacije počnu opet proganjati.
Zato ti apsolutno ne mogu dati da ostaneš ovdje.
Imam loš predosjećaj sve otkad
si počela govoriti o crvenim cipelama i uselila se s onim njegovateljem.
Vas dvoje nikad se niste smjeli spetljati…
Znam te deset godina.
Znam barem toliko.
-Idi za mnom. -Pusti!
Dođi sa mnom!
-Pusti! -Hajde.
Pusti mi ruku. Zar želiš umrijeti?
Jasno, umrijet ću da ti možeš živjeti.
A moraš otići odavde da bi živjela.
Hajde. Idemo.
-Isuse. -Ne idem odavde.
-Pusti. -Ne idem.
-Pusti. -Neću ni mrdnuti.
Moraš otići. Pusti već jednom.
Kojeg vraga radite?
Vi se ne miješajte.
Mun-yeong i ja…
Hoćete li me pustiti?
Pa…
Vodim je.
I vi biste se trebali spremiti i otići. Požurite!
Idemo, Mun-yeong.
Jeste li me upravo udarili?
-Smjesta ga izbaci. -Hej.
Što se praviš sva slabašna?
Vukli ste je na silu, dakle to je nasilje.
Što?
Prvi ste ga upotrijebili, pa mogu i ja, zar ne?
Hej, to boli!
Hej, čekajte.
Mun-yeong.
Hej, taj tip ne zna puno o tebi!
Ja sam jedini koji te može štititi i brinuti se o tebi.
Mun-yeong?
Kvragu!
IZDAVAČKA KUĆA SANGSANGESANG
Drži vrata zaključana kad si sama ovdje.
-Ako itko… -Misliš li da će mi tko nauditi?
Hajde. Meni? Vjerojatno bi bilo obrnuto.
Ipak, zaključavaj ih.
Rekla si da se strašne stvari mogu dogoditi
kad spustiš gard.
Uzmi, za vrućicu.
Da pijem takvo sranje svaki put kad se trebam smiriti,
već bih bila ovisnica.
To me neće smiriti.
Onda izađi na svjež zrak.
Sviđa mi se to što si mi propisao.
-Kamo želiš ići? -U motel.
Što bi jela?
Tebe.
Nastavit ćeš s tim?
Dobro, u redu. Danas ću slijediti preporuke svog liječnika.
Čime ćeš me hraniti?
Hvala vam. Uživajte.
Ovo izgleda dobro.
Sang-tae.
Pogledaj me.
Ne, nemoj to govoriti. Kad me pozivaš, moraš reći „hajde, dođi“.
Kad netko kaže „poslije“, što to zapravo znači?
Jednom prije nego umreš.
Što? Prije nego umreš?
Da.
Nema šanse.
Poznajemo se toliko dugo. Nikad mi to ne bi učinio.
Koliko dugo? Koliko? Tisuću wona? Dvije tisuće?
Upoznao sam tebe i Gang-taea
-kad sam tek imao 16. -U Jae-suovu restoranu pržene piletine.
Da. Moji su držali restoran s prženom piletinom,
a Gang-tae je ondje radio i živio s nama.
Stariji sam godinu dana od njega, ali nikad me nije tako tretirao.
I uvijek je tebi davao sve batake.
Ja samo jedem batake.
Zavidio sam ti.
I ja sam htio imati bracu poput Gang-taea.
Zato sam mu jednom rekao, „Zamisli da sam ti brat, kretenčiću.“
Onda je on rekao, „Ne trebam još jednog brata.“
-Ja sam mu pravi brat. -Tada sam shvatio ovo.
„On treba prijatelja, a ne još jednog brata.“
I ja trebam prijatelja.
Dobro je.
Valjda sam trebala hranu, ne lijek.
Od ovoga se budi moja snaga. Osjećam se mnogo bolje.
-Nije još skuhano. -U redu je.
Imam u sebi mnogo vrućine.
Gubim kontrolu u blizini hrane.
Gladna sam ma koliko god jela.
Možda zato što sam prazna limenka?
Žao mi je.
Taj sam put samo…
govorio besmislice.
-Istina je, ipak. -Ne.
Nisi prazna limenka.
Onda što sam?
Pa…
Razbojnica?
Jedi. Izgorjet će.
Kao što možda već znaš,
nakon toga sam samo prodavao piletinu.
Prženu, pirjanu, slatku i kiselu, batake, čak i pileće nogice.
-Što misliš zašto? -Pileća glava.
Jedini dio koji nisi pripremao. Pileća glava.
Tako je.
-Pileću glavu ne možeš prodati. -Tako je.
Znaš, nisam htio pripremati piletinu. Bilo mi je zlo čak i od mirisa.
Ali jedino taj biznis mogao sam brzo otvoriti i zatvoriti.
Ne znajući kad će mi se prijatelj opet seliti,
nastavio sam prodavati piletinu.
Ali ovaj se put to činilo drukčije.
Činilo mi se da bi se mogao skrasiti u Gradu Seongjinu.
Pa sam skupio sav svoj novac te se čak i zadužio
da napokon počnem drukčiji biznis. Bez piletine.
Ali on…
Napustio me.
Zašto?
Zato što mu je draža
ona luđakinja Ko Mun-yeong, a ne ja, njegov prijatelj već 15 godina.
-Ne, to nije razlog. -To je razlog!
To je zbog mene.
Gang-tae me slijedio zbog mog ugovora s njom.
To je kao akcija BOGO.
Nemoj previše vjerovati Gang-taeu.
Mogao bi završiti poput mene.
Poput tebe?
Kao pas koji je jurio kokoši.
Pas?
Pas!
To je bilo glasno. Žao mi je. To je bilo glasno.
-Zdravo, g. Moon. -Zdravo!
Usput, zašto ne jedeš? Samo hraniš mene.
Nisam baš gladan.
Jesi li ikad spavao sa ženom?
-Nikad? -Zašto najedanput pričaš besmislice?
Čini se kao da nemaš nikakvih želja.
Ništa ne želiš jesti, imati ni raditi.
Uvijek izgledaš bezvoljno.
-Nisam bezvoljan. -Onda što?
Samo se suzdržavam.
Zašto?
Ti radiš što god poželiš, ali s većinom ljudi nije tako.
Nemoj se suzdržavati. Ne bi trebalo biti teško.
Tvoja igla učvrsnica…
Da ti je ja izvučem?
Znatiželjna sam
da vidim što će se dogoditi ne budeš li se suzdržavao.
Hej, Byeol.
Pacijent Park Ji-hwan lako padne s kreveta,
pa se pobrini da mu pomogneš ako noću bude trebao u kupaonicu.
Već sam rekla g. O Cha-yongu sve što treba znati.
Oboje ga trebate provjeriti u obilascima.
U redu, shvaćam.
A što se tiče depresije pacijentice Kim Jeong-mi…
Samo sekundu.
Što ima? Sang-tae je ovdje.
Ćaska sa ženom iz izdavačke kuće Ko Mun-yeong.
To mi ide na živce.
Tko je to?
Nije to ništa.
-Gdje smo stali? -Pacijentica Kim Jeong-mi.
To je bilo podulje objašnjenje.
Dajte da vam to sažmem.
Ako je gđa Ko Mun-yeong muza g. Lee Sang-ina,
ja se, kao umjetnička ravnateljica, inspiriram vama.
Vi ste moja muza. To hoću reći.
Shvaćam.
Zato sam
ponijela neke ilustracije koje možete konzultirati
dok radite na sljedećoj knjizi gđe Ko…
-Kamo ćete? -Gotov sam za danas.
Nepristojno je pričati o nevažnom poslu
na tuđem radnom mjestu. Baš besmislice.
Razgovarajmo o tome poslije.
„Poslije“ znači jednom prije no umreš.
Jae-su, ovo je za tebe.
-Doviđenja, Sang-tae. -Doviđenja!
Što je nacrtao?
Psa koji juri kokoši.
Zašto hodamo?
Što?
Lijepo je hodati i uživati u krajoliku.
Pomaže ti razbistriti um i razvedrava te.
Da? Mislim samo na to kako me noge bole i kako tratim vrijeme.
-Hoćemo onda… -Nosit ćeš me?
Što?
Pitam se je li Sang-tae na putu kući.
Sam će se valjda snaći.
Ne! Isuse.
Zato se trebaš usredotočiti samo na mene.
U redu, vrati to.
Hajde. Vrati to.
Prekini.
Držiš li me
sad u svom naručju?
-Hej, Ju-ri. -Hej.
Ko Mun-yeong?
Moj odvažni cimer sad je u nezgodnoj situaciji,
pa se ja javljam. Što ima?
Pa, danas nije došao na posao.
Uzeo je slobodan dan da se druži sa mnom.
Zbogom.
Nisi išao na posao jer si zabrinut za mene?
I izveo si me na spoj da mi pomogneš smiriti se?
Tko kaže da je ovo spoj?
Što je onda ovo?
Flertuješ sa mnom? Ili ispipavaš situaciju?
Samo ispituješ teren? Ili se igraš sa mnom?
U redu.
Počnimo hodati.
„Gubi se.“
-Što? -„Gubi se.“
Znaš li koliko si mi to puta rekla?
Čak i prošle noći. A također i onoga dana.
Pa što?
Ali sinoć je to zvučalo kao…
da me preklinješ da ne odem.
Prošli sam put pobjegao.
Ali danas…
sam mislio da trebam ostati uz tebe.
To je bio sav smisao toga.
SAMOPOSLUGA OH PLUS
Ko Mun-yeong, ti bezdušna ženo.
Svi mi organi trunu
zbog stresa od desetogodišnje brige za tebe.
Kako si se mogla udružiti s njegovateljem kojeg si tek upoznala
i izbaciti me? Kako?
Dobro, vas dvoje bezdušnih kretena možete živjeti sretno do kraja života.
Ja namjeravam naći najmiliju
i najslađu ženu na svijetu i…
Sranje!
Tako ste glasni. Kvragu!
Neuzvraćena ljubav tako je teška. Odustajem!
Valjda nikad niste vidjeli ženu
kojoj neuzvraćena ljubav slama srce.
Hej, Jae-su.
Zašto
to ne mogu biti ja?
Zašto ona kuja?
I ja mogu…
psovati.
I ja mogu…
imati nastupe bijesa i razbijati stvari.
Mogu
prestati s lijepim ponašanjem.
I ja mogu…
biti kuja.
Bože, ne. Ne može svatko biti kuja.
Tko ste vi?
Zašto ste me prekinuli?
Nisam čudak.
Ja sam…
izvršni direktor Izdavačke kuće SangSangESang.
Zovem se Lee Sang-in.
IZVRŠNI DIREKTOR LEE SANG-IN
Znači, svemu ste vi krivi.
Ne plačite.
Poznajete li me?
Trebali ste odgovoriti Ko Mun-yeong od toga.
Onda se ne bi doselila ovamo,
a njih se dvoje nikad ne bi sreli.
Onda ne bih završila ovako.
Sve je to zbog vas.
Izvršni direktore Lee Sang-in.
Svemu ste vi krivi.
Samo malo, taj glas…
Jeste li vi…
Halo?
Moje suze.
Ja sam Nam Ju-ri, sestra u Psihijatrijskoj bolnici „OK“.
Sestra Nam Ju-ri?
Prošli sam put pobjegao.
Ali danas sam mislio da trebam ostati s tobom.
Što je?
Ništa.
Imala sam noćnu moru sinoć.
Moje su more uvijek o mojoj majci.
A kad se probudim iz sna,
uvijek se osjećam kao govno.
Ali danas…
se ne osjećam tako usrano.
PSIHIJATRIJSKA BOLNICA „OK“
Ali zašto? Jednostavno, zašto?
Zašto ukidaju njezinu nastavu?
Sviđala mi se jer je svaki njezin sat kao udarac u glavu.
Znao sam da će je otpisati.
Uvijek sam dvojio o njenu stanju uma,
i imala je loš stav.
-Jeste li vi školski nadstojnik? -Ja sam samo jako star čovjek, propalico!
Prestanite me tući po glavi, hoćete li?
Rekao si da voliš udarac u glavu.
Napisala sam sav domaći rad. Ne smiju ukinuti ovu nastavu.
Bila sam uvjerena da će me pohvaliti ovaj put.
Je li te opsjeo duh koji se želi hvalisati pisanjem zadaća?
Zašto plačeš tako rano ujutro? Upropaštavaš mi dan.
Zar moraš biti tako zlobna prema A-reum ovako rano ujutro…
Vas dvoje…
Da možda ne hodate?
Idemo, A-reum. Samo je ignoriraj.
Mislim da će oni izazvati nevolju prije ili poslije.
Jesi li jeo?
Prženo jaje, isjeckani kimchi od rotkvice, tri kobasice, sojin gulaš.
Što radiš trenutno?
Samo sjedim.
A gđa Ko?
Samo sjedi.
Što?
-Sang-tae. -Da?
-Hajdemo se zabaviti danas. -U redu.
Uđi.
Čujem da ste me tražili jučer.
Da, nešto bih te htio pitati.
Ima li gđa Ko dečka?
Pa, nisam siguran.
Imam sina. Dobio sam ga dosta kasno.
Kako god, volio bih ga upoznati s njom.
Ne brini se. Na svoju je majku, pa uopće nije nalik na mene.
Što kažeš? Da to napravim ili ne?
Zašto pitate mene?
Jer ti živiš s njom.
Drugi put dođimo odvojeno. Ljudi će steći pogrešan dojam.
Kad si gotov? Idemo kući zajedno. Pričekat ću.
Je li ti auto na benzin ili na dizel?
Bavim se psihoanalizom toliko dugo
da mogu znati nečiju priču čim ga pogledam u oči.
Zašto jučer nisi bio?
Nisam bio dobro.
Misliš, gđa Ko nije bila dobro?
Da.
Gđa Sun Byeol rekla je
da se gđa Kang Eun-ja ponašala kao da joj je mama i gnjavila je. Je li zato?
Činilo se da je gđa Ko
na trenutak zaista pomislila da joj je ona majka.
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA AUTORICE DO HUI-JAE
Majka gđe Ko
je književnica, Do Hui-jae.
Na dan kad je dovršila posljednju knjigu svog književnog serijala
nestala je bez traga.
Onda je proglašena mrtvom pet godina nakon nestanka.
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA
Uvijek zaostaješ jedan potez.
Neki su vjerovali da je još živa.
Bilo je mnogo glasina u to doba.
Bi li mogla biti živa?
U tom slučaju ne bi držala čitatelje u neizvjesnosti gotovo 20 godina
znajući koliko žele
saznati što se dogodilo Vještici od Zapada.
Moje su more uvijek o mojoj majci.
To je sigurno bio šok za gđu Ko. A sigurno joj jako nedostaje.
Možda je zato zamijenila nekog drugog za svoju majku.
Ali što ako joj ne nedostaje?
Što ako je se boji?
SAVJETNIČKA BILJEŠKA PACIJENTOVO IME KO DAE-HWAN
ODGOVARAO JE KRATKO, JEDNOSTAVNO, ALI NIJE IZBJEGAVAO ODGOVORE
Moja supruga?
Bila je nevjerojatno inteligentna i elegantna.
Veoma je voljela našu kćer.
Možda i previše.
Svake bi noći pjevala
„Oh My Darling, Clementine“ kao uspavanku.
Pitam se
je li znala pravo značenje te pjesme.
NASTAVA IZ BAJKI KO MUN-YEONG PRIVREMENO ODGOĐENA
-Gđo Park. -U čemu je problem?
Jesi li tužan jer je njezina nastava odgođena?
Ne.
Mislim da su pacijenti tužni zbog toga.
Ti su im satovi drukčiji i zanimljivi.
Jesu zanimljivi.
Trebate pročitati njezine knjige kad budete imali vremena.
Ne, ne bih se mogla poistovjetiti s tim pričama.
Volim okrutne i luckaste ljubavne priče ili horor romane.
Odnijet ću vode u obloženu sobu.
U redu. Hvala. Dobro se pobrini o pacijentu.
Želite li malo vode?
Pa…
U vezi vaše kćeri.
Rekli ste da biste voljeli da je upoznam.
Drugi put kad vas posjeti, ja ću…
Moja kći…
je mrtva.
Mama.
Kako ćeš upoznati mrtvu djevojku?
Čak je ni ja ne mogu sresti.
Dr. Kwon!
Kvragu.
Dr. Kwon, gđa Kang Eun-ja pokazuje simptome konverzije.
Što? Je li u obloženoj sobi?
-Da. -Idemo.
Ovaj šal…
Vrlo je skup.
Vrijedi više stotina milijuna wona.
Nikad nisam dobila
nešto tako skupo za svog cijelog života.
Jedva smo preživljavali.
A ona je cijelu plaću potrošila
da mi kupi…
ovaj šal
za rođendan.
Koliko ovo stoji?
Koliko je tu nula?
Bože! Smjesta idi i traži povrat novca!
Razbjesnila sam se i naljutila.
Pa sam je zbilja snažno ošamarila.
Misliš da netko poput mene zaslužuje nešto ovako skupo?
Baš mi je zlo
i umorila sam se gledati te takvu.
Ne pamtim mnogo.
No pamtim da sam rekla.
Ne trebam nezrelu kćer poput tebe!
Na kraju sam joj rekla da ne trebam…
kćer poput nje.
Da sam znala da će onako poginuti,
nikad ne bih…
rekla nešto tako grubo.
Nikad.
-Gang-tae. -Da?
Trebaš ostati uz brata dok ne umreš.
Zato sam…
te rodila.
Zaboga, zašto sam joj to rekla?
Ja sam takav idiot.
Zašto izgledaš tužno?
Ne mogu se tako ni naljutiti na tebe.
I ti bi trebao leći.
Jae-su.
Da?
Misliš li…
da je i mojoj mami žao…
zbog svog ponašanja prema meni?
Misliš li…
da žali zbog toga?
Je li to ono što hoćeš?
Da.
Ne.
Gospođo, zašto ste bili tako zločesti prema Gang-taeu?
Sang-tae nije vam bio jedini sin!
Znam da je bolestan, ali ipak!
Zašto ste mučili Gang-taea i onemogućili mu da valjano odraste?
Lud si.
Samo pričekajte 60 godina.
Jednom kad vas sretnem gore, onda ću…
Što ćeš učiniti?
Moj Bože.
Sve su majke grešnice.
Ali ipak, progledaj svojoj majci kroz prste.
Misliš da je ženi u ono vrijeme bilo lako odgajati djecu bez muža?
Moj Bože.
Ja imam samo kćer, a opet je bilo trenutaka kad sam htjela pobjeći.
Ali tvoja je majka uspješno odgojila dva dječaka.
Povrh toga, Sang-tae je jedinstven.
Brinuo si se o svom bratu, pa sigurno znaš
koliko je njoj moralo biti teško.
Živjele majke. Ovo je za tebe ondje gore.
Moj Bože, nevjerojatna si.
Osjećaš li se bolje sad?
-Gang-tae je svratio i upravo otišao. -Zašto? Je li bio sam? Što kaže?
Kad ti se toliko sviđa,
zašto si sinoć došla kući na leđima nekog drugog tipa?
Netko me nosio kući? Zbilja?
Znaš što? Bolje je ne znati.
Ne zamaraj se išta pamtiti. To bi bilo najbolje.
IZVRŠNI DIREKTOR LEE SANG-IN
Ja sam izvršni direktor Izdavačke kuće SangSangESang.
-G. Lee. -Da?
Želim da to popravite!
Sigurno sam sišla s uma.
Gdje si? Kad stižeš?
Požuri se i dođi kući. Dosadno mi je.
Zašto me ignoriraš? Šališ li se sa mnom?
ČEAKJ.
ČKAJ.
ČEKAJ.
Zašto toliko kasniš?
-Zašto si spavala tu? -Rekao si mi da čekam. Kvragu.
Jesi li pio?
S kim?
S onom dvoličnom kujom?
Ne, ne s njom.
Pio sam s Jo Jae-suom, sinom vlasnika farme pilića,
i s kućnom kuharicom koja ima preko 60.
Jesi upoznao ljude s interneta?
„Ljude s interneta“?
Pijan si.
Bio sam pijan,
ali vozač taksija rekao mi je da ne vozi ovamo noću
jer je ovo mjesto jezivo i donosi nesreću
i rekao mi je da izađem iz taksija.
Tako sam hodao sve do ovamo i sad sam gotovo trijezan.
Onda popijmo još malo.
Ne, zaboravi. Ovo je baš prava razina pripitosti.
Želim piti.
Ne, ne možeš.
Nikad ništa ne radiš umjereno.
Ako se oboje napijemo,
to će biti loše.
Zašto?
Bojiš se da ću ti se nabacivati?
-Prestani izvoditi. -Jesi li me upravo udario?
Ti si me ozlijedila nožem.
Dobro odgovaraš kad si pijan.
Želim izvući tvoju iglu učvrsnicu.
Zatvori oči.
Zašto?
Samo zatvori oči.
Pun si klišeja.
Evo. Otvori oči.
Kakvo je ovo sranje?
Lovac na noćne more.
Ako ga držiš u ruci dok spavaš,
skupi tvoje noćne more u svoju košaru
i pojede ih tijekom noći.
Onda možeš ugodno spavati.
Kako djetinjasto.
Danas sam ga ponio od kuće.
-Pripadao je mom bratu. -Što? Korišten je?
Sam sam ga napravio.
Ako je ručna izrada, valjda vrijedi.
Taj se dečko zove Mang-tae.
Nemoj mi reći da si ga imenovao Mang-tae jer si ti Gang-tae,
a brat ti je Sang-tae.
Trojica nas…
smo braća.
Nevjerojatno.
Da budem iskren,
i moj brat ima noćne more, baš kao i ti.
Ima noćne more…
još otkad je mama umrla.
Brat mi se osjećao izmučen,
ali ja ništa nisam mogao učiniti.
Ali mogao sam mu
napraviti ovu šašavu lutku.
Pa, slatka je na neki način, sad kad je bolje pogledam.
-Želiš li je? -Da, želim je.
U redu.
Laku noć.
Mang-tae.
Sang-tae.
Spavaš li?
Spavaš li doista?
Bože, bazdiš po alkoholu. Baš sam… Baš sam uzrujan.
Bože, ti… Smrdiš. Bazdiš po alkoholu.
Sang-tae, naručimo jjamppong jednog dana
ondje kamo bismo obično išli s mamom.
-Na ulazu je u tržnicu. -Da.
Volio si tamošnji jjamppong.
Ne, ti… Ti si bio taj koji ga je volio.
Ne, ti si uvijek…
„Unutra ima feferone i dagnje. Bujon je odličnog okusa.
Želim to jesti svaki dan, mama.“ To si joj rekao.
Zato bi nam kupila taj jjamppong
svaki put kad se tržnica otvori.
„Pikantan je, ali ukusan.“
Sang-tae, jjamppong je pikantan, ali ukusan.
Najradije bih ga ponovo jela.
HARIMGAK
Jjamppong je tu.
-Hvala vam. -Molim.
Izvoli. Jedi.
A ti, mama?
Nisam gladna.
Jedi.
Pikantan je.
-Je li pikantan? Napij se vode. -Pikantan je.
Pikantan je.
Moj Bože, lije kao iz kabla.
Prehladit ćeš se. Jesi li dobro?
Gang-tae, što radiš?
-Gang-tae, dođi ovamo. Kiši. -Gang-tae, dođi ovamo.
Hajde.
Pogledaj se. Sav si mokar.
Idemo kući da se presvučeš.
Budi oprezan.
Gang-tae, da i sutra jedemo jjamppong?
„Jjamppong“?
Teško je izgubiti pet kilograma. Ali tako sam se potrudio.
Nisam pio Coca-Colu ni jeo rižu i izgubio sam pet kilograma.
Izgubio sam pet kilograma. Bilo je divno.
Trebamo… Trebamo slušati našu mamu.
Trebamo slušati našu mamu.
Trebamo slušati našu mamu da budemo dobre osobe.
Naša mama zna sve.
Naša mama zna… Ona zna sve.
Nemoj se prehladiti. Nemoj piti Colu.
Moj mili sine.
Žao mi je zbog svega.
Sang-tae.
Da?
Nedostaje mi mama.
Da.
I ja želim jjamppong.
Želim jjamppong svaki dan.
PSIHIJATRIJSKA BOLNICA „OK“
Svi vas ogovaraju
i kažu da se gđa Kang Eun-ja zbog vas onesvijestila.
Ali ja vas nisam ogovarala.
Iskreno, ta žena nije zdrave pameti.
Stalno nosi šal koji je dobila od pokojne kćeri
i pretvara se da je bogata.
-Taj prokleti starkelja. Miči se. -Zbilja ne mislim…
Gđo Ko.
-Opet me udarila. -Kvragu.
Oh, Bože.
Hitno.
Imamo situaciju. Što da radimo?
-Što je? -U čemu je problem?
Hoćeš li, molim te, biti tiši?
Budi tiši.
Zar želiš uznemiriti pacijente?
Budi oprezan s riječju „hitno“.
Gđa Ko je ovdje. Mislim da ne zna da joj je nastava otkazana.
Imala je ovaj izraz lica i otišla pronaći ravnatelja.
-Zar je nisi nazvao? -Jesi li?
Zašto nisi?
-Što? -Vas ste dvoje bliski.
Ne, nisu!
Čekajte. Čekajte malo.
Znači li to da nitko nije nazvao i rekao gđi Ko
da joj je nastava iz bajki otkazana?
Što nije u redu s vama?
Saznala je preko oglasne ploče. Sad je sigurno bijesna.
Idem je naći.
U mladosti sam trčao maratone.
Jednog dana koljena su mi se inficirala.
Trebao sam se malo odmoriti, ali samo sam opet trčao maraton.
Na kraju mi je hrskavica propala i ugrađeni su mi metalni vijci.
Sad mi je teško čak i hodati kako treba.
Nemojte ponoviti moju pogrešku i pokušati trčati onda kad ne možete ni hodati.
Kad ste umorni, odmorite. Kad ste tužni, slobodno plačite.
U redu je uzeti predah.
Onda će jednog dana
sigurno doći vrijeme kad ćete opet moći trčati.
Kladim se da vaša kći navija za vas.
Vražji starkelja. Kako se usuđuje otkazati mi sat, a da mi ne kaže?
Evo ga.
Kvragu, zar je na drogama? Zašto je tako brz?
Gđo Ko!
Tu pričekaj sekundu.
Dajte da vas vratim u sobu.
Žao mi je.
Stavila sam vas u težak položaj, pretpostavljam.
Niste me samo stavili u težak položaj.
Dobila sam otkaz.
Hej.
Kako ćete mi to nadoknaditi?
Ovo je skupo.
-Želim ga. -Ali to je…
Prepustite mi ovo.
Rekli ste da vam je žao. Onda biste trebali nadoknaditi štetu.
To se zove iskrenom isprikom.
Vrati to.
Uzmite ga.
Imala sam ga i predugo.
Hvala vam.
G. Moon.
Da?
Breme je napokon spalo.
Nije li vruće?
Kladim se da ti se vrat znoji.
Ako želiš biti moderan, to zahtijeva neudobnost i tvrdoglavost.
Brat mi je zadubljen u jednu tvoju knjigu.
Znam.
Projletni Pas.
„Nekoć davno
živio je pas vrlo dobar u skrivanju svojih osjećaja.
Pas je bio vezan ispod krošnje stabla.
Uvijek bi mahao repom i ponašao se umiljato.
Zato je dobio ime, ‘Projletni Pas’, jer je bio veseo poput proljeća.
Danju bi se pas silno zabavljao sa seoskom djecom.
Ali svake noći
tulio bi i cmizdrio kad nikoga nije bilo u blizini.
To je bilo zato što se htio osloboditi povodca.
i slobodno trčati po proljetnom polju.
Međutim, nije to mogao.
I zato je plakao svake noći.
Baš svake noći.
Jednog dana
unutarnji je glas upitao Proljetnog Psa.
‘Hej, zašto se jednostavno ne oslobodiš povodca i pobjegneš?’
A Proljetni je Pas rekao…“
„Predugo sam bio vezan.
Zato sam zaboravio kako se osloboditi.“
Sjajno učinjeno, Mun-yeong.
Što sam učinila?
Pomogla si joj da se oslobodi.
Završit ćeš…
poput svoje majke.
Nećeš moći pobjeći.
Ne.
Ja sam drukčija.
Tvoja…
-Tvoja kosa… -Ja…
sam odrezala svoj povodac.
SOBA ZA PACIJENTE 201-208
Sve je gotovo.
Kako izgledam?
Izgledaš lijepo.
POSEBNA ZAHVALA BAE HAE-SUN NA GOSTUJUĆEM POJAVLJIVANJU
I ja mislim da sam zbilja lijepa.
Ja sam baš poput tvog brata.
Duga ti kosa bolje pristaje.
Zašto ju je ošišala? Zašto?
Žvači ovo.
Zašto misliš da je lagala?
Čini se da se nešto čudno događa u našoj bolnici.
Ta je žena
mrtva.
Ali je ovdje.
Kako bomba i njezina učvrsnica.
Ti si strpljiv, ja hirovita.
Možete li nas fotografirati?
Prema g. Leeju, ja prodam knjigu kad god se nasmiješim obožavatelju.
Književnik mora samo dobro pisati.
Ona nije slavna osoba.
-Jesi li ljubomoran? -Ne budi smiješna.
„Ponuditi“?
Ali ako sve svoje stvari darujem onima koji ih trebaju,
što će mi ostati?
Prijevod titlova: Miroslav Sikirica