ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Da ti dam ono što prošli put nisam mogao.
Moj brat već mi je dovoljna briga.
Dovoljno mi je teško nositi se s njim, pa te molim…
Prestani uzburkavati moj jadni život.
I gubi se.
POGLAVLJE 11 RUŽNO PAČE
Što je s gđom Park Ok-ran? Gdje je ona sad?
Što da radimo? Čini se da je pobjegla.
Nazovi obližnju policijsku postaju. Brzo.
-Dođi sa mnom. -Dobro.
Sretan rođendan ti
GANG-TAE
Očito se niste tako uredili
i došli ovamo u ovaj kasni sat samo na šalicu čaja.
Što želite?
Kvragu.
Kako lijepo.
Miris starih knjiga.
Ovo je cvijeće uvenulo.
Trebate izbaciti mrtve stvari.
Ne dirajte moje stvari.
Što vas dovodi ovamo?
Bila sam zabrinuta
da ste usamljeni.
Ko Mun-yeong.
Mun-yeong.
Danas
me je vaš otac pokušao ubiti.
Nazvao me je
čudovištem.
Rekao je da sva čudovišta treba pobiti.
Također je rekao da je tog dana trebao ubiti i svoju kćer.
Baš me žestoko napao.
Niste znali, zar ne?
-Pa što? -To je jednostavno preokrutno.
On je otac. Od svih dana baš na kćerin rođendan…
Bože.
Kako je mogao reći nešto takvo?
Pa sam mislila kako trebam svratiti da vas oraspoložim
i poželim vam sretan rođendan.
Samotno je provesti dan ovako,
posve sama.
-Ali zašto vas je briga? -Jer sam fan.
Vaša majka.
Njezin sam fan.
Ovo je lijepo.
Jasno sam vam rekla
da ne dirate moje stvari.
Slične smo.
Ja također
mrzim kad ljudi diraju moje stvari.
Ko Mun-yeong!
Gdje…
Ko Mun-yeong.
Moon Gang-tae?
Hvala Bogu.
Tako mi je drago da si dobro.
Hvala Bogu.
Jesi li dobro?
Jesi li ozlijeđena?
-Ta gospođa, Park Ok-ran… -Gdje je?
Gdje je trenutno?
-Otišla je. -Kad? Kamo je otišla?
Kad je otišla?
Upravo sad.
Jesi li…
došao ovamo uhvatiti tu odbjeglu pacijenticu?
Ne zbog mene?
Ne jer ti nedostajem?
Dakle, očito je da svom bratu daješ prednost preda mnom,
a čak ti je i ta pacijentica važnija od mene.
Ko Mun-yeong.
Slijedio je tu pacijenticu ovamo,
pa zašto je, dovraga, zagrlio mene?
Molim te.
Bar broji do tri prije nego učiniš nešto ishitreno.
-Jedan. -Oh, ne.
Je li vam ruka dobro?
-Tri. -Krvarite.
-Moj Bože. -Tri.
Vraćam ga.
Izlazite.
Jesam li je trebala jednostavno izbosti i zadržati je ovdje?
Razgovarajmo.
Zašto mi zamataš ruku? Jesam li rekla da boli?
To je samo mala posjekotina na dlanu. Čak i ne boli.
„Ono što mi imamo jest zlosretan odnos.
Prestani uzburkavati moj jadni život. I gubi se.“
Te besmislice o kojima si govorio bile su mnogo…
Bile su…
mnogo bolnije.
Rekao si, nisam prazna limenka.
Zašto se onda ponašaš kao da jesam?
Rekla sam da mi je ovo vrlo važan dan.
Rekla sam ti da ne želim biti sama!
Kad se ne možeš kontrolirati,
broji do tri.
Jedan.
Dva.
-Tri. -Tri.
Sretan rođendan.
Nedostajala si mi.
Što se crveniš?
Samo… Samo mi je vruće.
Ovdje je tako vruće, zar ne?
I tvoje je lice sve crveno.
Ne osjećam se dobro.
Goriš.
G. Moon je nazvao.
Čini se da je gđa Park Ok-Ran svratila do gđe Ko.
Što? Zašto je išla onamo?
Morat ćemo saznati.
Obavijesti policiju gdje je posljednji put viđena.
Da, gospodine. Također ću vam javiti čim provjerimo sigurnosne snimke.
Mogla bi se vratiti kasno noću,
pa ostanite tu
i radite obilaske tijekom cijele noći.
-U redu. -Hoćemo.
Glava ti je dobro?
Kako bih bio dobro? Kamenom me udarila u glavu.
To je ozljeda na radu.
U redu.
Pomoći ću ti s molbom za naknadu
i uz to razmisliti o tome da ti dam otkaz.
-Čekajte. -Vozite oprezno, gospodine.
Vozite oprezno.
Vruće. Vruće je.
Budi oprezan kad diraš što vruće.
Bože, vruće je. Budi oprezan. Moraš biti oprezan.
Hej, Sang-tae.
Zdravo, Jae-su.
Što? Zašto jedeš tako kasno?
Užinuješ?
Čekao sam Gang-taea da s njim večeram,
ali u bolnici imaju hitan slučaj.
Mora uhvatiti nekoga, pa večeras ne može doći kući.
Poslali su ga na teren.
Zato sam ja ovdje u njegovo ime.
To izgleda dobro.
-Mogu li dobiti zalogaj? -Bože, nema šanse. Ovo je moje.
Jedan zalogaj postat će dva i tri zalogaja.
„Tko ukrade jaje, ukrast će i kokoš.“
Nema šanse. Ovo je sve moje.
Oh, dobro.
Pronašao sam ovo vani.
To je Mang-tae.
-Mang-tae? -Da.
Misliš, kao Djedo Mang-tae iz knjige?
Ne, on nije djedo. On je Gang-taeov mali brat.
Sang-tae, Gang-tae i Mang-tae.
Mi smo…
tri brata.
Bože.
Koji vrag?
Ne mogu vjerovati da ovu ružnu krpenu lutku zoveš svojim malim bratom.
Ja sam taj koji te slijedi uokolo preko deset godina.
Ako želiš reći da imaš dva brata,
uključi mene.
Jae-su između Sang-taea i Gang-taea.
-Uključi Jae-sua. -Nema šanse, Jae-su.
Ti nisi naš brat.
Nemamo isto prezime i nismo u rodu.
Nisi nam u obiteljskom registru, praktički smo stranci.
Nisi nam obitelj. Kako se usuđuješ.
Kako se usuđuješ.
-Samo me uključi! -Bože, ne. Nemoj.
Nemoj to raditi kad jedem topli obrok.
-Samo me uključi, hoćeš? -Ne, Jae-su…
-Ne, Mang-tae! Vruće je! -Bože!
Dođi. Napunila sam kadu ledenom vodom.
Ledenom vodom? Zašto?
Moraš sniziti svoju temperaturu.
Vidjela sam to u filmovima. Svuci se i idi u kadu.
Želiš ružine latice u vodi?
Ne, u redu je. Samo mi daj mokri ručnik.
Ta gospođa…
Je li pobjegla iz bolnice?
Mogu li te pitati…
što ti je rekla?
Kako je mislila da ću biti usamljena i došla mi je čestitati rođendan.
Rekla je i da je fan moje mame.
Što još?
Rekla je da je danas skoro umrla u bolnici.
Zašto se to dogodilo?
Pacijenti se često tako sukobe.
Ne moraš se brinuti za to.
Ovo je lijep osjećaj.
Što je lijep osjećaj?
Nikad nisam…
imao nekoga da se brine o meni
kad sam bolovao.
Ju-ri!
Dobro jutro.
Krećeš na posao?
Žao mi je.
Trebala sam ti se prije ispričati za prouzročeni problem.
Bože, nismo nikakvi stranci.
Mi smo kao obitelj pod istim krovom.
Hajde. Ne brini se uopće za to.
Izvoli.
-Što je to? -Novac za pranje auta.
Molim te, uzmi.
-Znači, takav je to osjećaj. -Molim?
Svaki put kad bi se Mun-yeong uvalila u nevolju,
dao bih ljudima gotovinu zakamufliranu kao kutiju slatkog pića.
Ovako su se valjda osjećali primivši je.
Kako siješ, tako ćeš i žeti.
Idemo pojesti nešto za ovaj novac.
Onda ću reći da smo kvit.
Kvragu.
Mislila sam da si otišao.
Kamo bih otišao?
Kako tvoja vrućica?
-Smanjila se. -U samo jednom danu?
Ti malo… Glumio si je, zar ne?
Ne, bolovao sam.
Od ljubavi.
Razgovarajmo.
O čemu si htio razgovarati sa mnom?
Riječ je o mom bratu.
Isuse, taj tvoj brat.
Sang-tae
je doživio traumu.
Traumu?
Zato smo kao mali napustili Grad Seongjin
i svakog se proljeća selili kao da bježimo od nečeg.
Sve zbog njegove traume.
Moja je mama…
ubijena.
A Sang-tae je bio jedini svjedok…
njezina ubojstva.
Leptir je rekao da će i mene ubiti
ako ne budem držao jezik za zubima.
Rekao je da će me loviti
i ubiti me!
U strahu smo pobjegli.
Meni je bilo samo 12,
-a nije bilo nikog odraslog -Hajde.
da nas štiti.
Tada je to počelo.
Svakog proljeća, kad se pojave leptiri,
Sang-tae…
ima noćne more o noći kad je mama ubijena.
Što? Leptiri…
Ne, oni leptiri!
-Što? Što se događa? -Leptiri!
-Bože. -Leptiri!
-U čemu je problem? -Oni leptiri…
-Sang-tae. -Leptiri…
Bože, oni leptiri…
-Leptiri! Oni leptiri! -Kaže da će ga leptiri ubiti.
Rekli su da će me ubiti.Leptiri
-će me ubiti! -I da moramo pobjeći daleko.
Dolaze me ubiti!
Nosi tu bol sasvim sam
gotovo 20 godina.
I to je razlog zašto…
me treba.
Međutim,
usprkos tomu,
i dalje želim provoditi vrijeme s tobom.
Jednom si rekla
da ne mariš za sudbinu.
Ako se netko pojavi kad ga trebaš,
to zoveš sudbinom.
A ja…
trebam tebe.
Moram ostati
uz Sang-tea,
pa ti samo…
ostani uz mene.
Naravno, zašto ne?
SANG-TAE
To je cvijet
-Hej. -Jesi li jeo?
Jeo sam rižu s kimchi juhom od sojinih klica.
Jesi li uhvatio počinitelja? Počinitelja.
Ona je pacijentica, ne počinitelj.
Da, pacijentica. Jesi li je uhvatio?
Nisam je mogao naći.
Oh, ne. Što ćeš onda učiniti?
Ti se ne trebaš brinuti o tome.
Nemoj večerati bez mene. Pokušat ću rano doći kući.
U redu.
Danas će rano biti kod kuće.
Test će začas biti gotov.
pa se ništa ne brinite. Vidimo se ubrzo.
Krenite.
Vidimo se poslije.
Oh, čovječe.
Nadam se da mu se nije vratio tumor na mozgu.
Zabrinuta sam.
Čudo je što je gotovo 20 godina uspio preživjeti u tom stanju.
Što je policija rekla o gđi Park Ok-ran?
Kamere su je posljednji put snimile
sinoć na izlazu planinarske staze u planini Oji.
Moraju istražiti da saznaju kamo je otišla.
Stvarno? Onda počistite njezin krevet
i pošaljite njezine stvari policiji.
Moramo primiti osobu s liste čekanja.
Već? Mogla bi se vratiti.
Ne, neće to moći.
Zdravo.
Čekaj.
Treba očistiti krevet Park Ok-ran i skupiti njezine stvari.
-Već? -Da.
Gđa Park kaže da moramo primiti osobu s liste čekanja.
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA
Zar se ne vraća?
Ili se ne može vratiti?
Čak i kad psi pobjegnu,
ljudi se nekoliko dana bar pretvaraju da ih traže.
Glavna sestra ne djeluje tako, ali je bezdušna.
Policija je traži.
Shvaćam.
IME: PARK OK-RAN GLAVNI SIMPTOM: DEPRESIJA
Hvala vam.
Kakve li promjene.
-Molim? -Vaš smiješak.
Lijep je.
Čuo sam da je Park Ok-ran u prošlosti bila opskurna kazališna glumica.
Imala je višestruke plastične operacije.
Čuo sam to od Yoo Seon-hae, koja s njom dijeli sobu.
-Bože, što je ovo? -Kaže da se ta žena
ponaša čudno posljednjih mjeseci.
Rekla je da mora vježbati glumu
i stalno se smijuljila gledajući u zrcalo.
Također je stalno nešto memorizirala svu noć.
Yoo Seon-hae kaže da se činilo kao da misli da je još glumica.
Vježbala je glumu?
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA
Tako mi je drago da sam se suzdržala sinoć.
Kvragu!
Što? „Kvragu“?
Vidim, napokon pokazuješ svoje pravo lice.
Žao mi je, gospodine.
-Gdje si spavao sinoć? -Ispričavam se?
Izgledao si depresivan, ali sad izgledaš sav sretan.
Valjda si sinoć spavao negdje drugdje.
Jesi li dobio malo akcije umjesto da tražiš pacijenticu?
Ne, gospodine. To se nije dogodilo.
Ali zašto ići onamo?
Pa…
Bio sam vrlo zabrinut i…
Da joj poželiš sretan rođendan, možda?
Ne.
Nisam zato išao tamo. Samo sam…
Ne, ja govorim o gđi Park Ok-ran.
Zašto je ona išla tamo?
Nema šanse da je pobjegla
samo da zaželi gđi Ko sretan rođendan.
Ipak, nadam se da je tako.
Nadam se da je išla tamo da joj zaželi sretan rođendan…
i da…
nam se više ništa neće dogoditi.
Zbilja se nadam tomu.
I s obzirom na to…
Gospodine.
Sve odavde dovde. Za van, molim vas.
Sve?
Sve u tom redu, gospođo?
Dok to pripremate,
voljela bih popričati s vašim radnikom.
Sang-tae.
Mislim da gđa Ko s tobom treba razgovarati o nečemu.
Požuri se ovamo i sjedi.
Useli se natrag.
Moramo nešto odraditi.
Ovaj crtež koji si mi dao…
Nisam ti ga dao. Bacio sam ga van.
Dobro, ovaj crtež koji si bacio
dao mi je ideju za moju sljedeću knjigu.
Čudesno, zar ne?
Reći ću ti o čemu bih pisala.
Ovo troje zaputit će se na dugo putovanje
kako bi pronašli nešto što su izgubili.
Oh, to će biti zabavno.
Zar ne?
Dobri prijatelji slično misle.
To izgleda zabavno. Želim to.
Rekao je da nikad neće crtati leptire. Bio je tvrdoglav u vezi s tim,
pa sam nešto naslutio,
ali nisam znao da iza toga stoji šokantna priča.
Ali zašto mi iznenada govoriš to sve?
Rekli ste, pojedinac se mora…
suočiti s traumama da ih nadiđe.
Molim vas, pomozite Sang-taeu…
da se suoči s traumom.
Vjeruješ li mi?
Svi u ovom polju
kažu da sam šarlatan, ne samo šašavi čudak.
Ako ste šarlatan,
moj će brat…
odmah znati.
Jednostrani raskid ugovora utrostručuje penale.
Znaš to, zar ne?
Penali? To nije bilo u ugovoru.
Ono što vidiš nije sve.
Kad je riječ o odgovornosti za kršenje ugovora,
dovoljan je usmeni sporazum zasnovan na povjerenju. To je nepisano pravilo.
Razumiješ li?
-Tvoje mi lice kaže da razumiješ. -Što?
Ne, ja nikad nisam primio ništa.
Čak ni auto za kampiranje.
Omogućila sam ti sobu i radni stol.
Znaš li koliko me to stajalo?
Ili me obešteti trostruko ili mi nacrtaj ilustracije.
-Tvoj izbor. -Moj izbor?
Moram to poduplati, zbog Gang-taea.
Obešteti me šesterostruko.
Što? Šesterostruko?
Hej.
Gđa Ko Mun-yeong baš je divna osoba.
Što te je spopalo?
Znaš da volim velikodušne i odlučne ljude.
Voliš ih?
Da, baš je moj tip.
Ne u romantičnom smislu. Ne kažem da me privlači.
Ti si mi broj jedan, što god tko rekao.
Ali koliko sam ja važan tebi?
Ti si moj broj tri.
Što ona zaboga radi?
-Čak i kad cvjeta u polju -Nećeš mi crtati ilustracije
-To je cvijet -ni platiti penale.
-Pa? Baš te briga? -Ćao, stablo!
-Dobro jutro! -Zaboravi ugovor.
-To je cvijet -Frendovi smo. Ti si moj fan.
-To je cvijet -Fan mora biti vjeran.
-To je cvijet -Sang-tae, obećanje
ne možeš shvaćati tako olako. Čuješ li me?
Kvragu. Moon Sang-tae!
Ne možeš imati Gang-taea!
Nikad!
Gang-tae nije neki predmet za nabacivanje.
Tako je. On je moj brat.
Točno, on je tek tvoj brat.
-Nije tvoj. -Nije ni tvoj.
Gang-tae je moj.
Gang-tae je Gang-taeov.
Ne, on je moj. Ja sam mu veliki brat.
Zlo mi je od te riječi, „brat“!
Ti si nam samo strankinja. Strankinja!
-„Brat“! -Strankinja!
-Zlo mi je od te riječi. -Strankinja.
-Kvragu. -Bože.
-Svađaju se. -Ne psuj.
-Stare navike… -Učiteljice, svađaju se!
-teško umiru. -Ne svađaju se.
-Idemo. -Hej. Zdravo!
Jeste li se vi i ta gospođa svađali?
Da. Ne, nismo se doista svađali.
Zašto ste se svađali?
Nismo se svađali. Samo smo imali neslaganja.
Zbilja sam dala sve od sebe.
Kako?
Pokušala sam ga lijepo zamoliti i artikulirano uvjeriti.
Prije zaprijetiti mu, siguran sam.
-Pričali ste telefonski? -Jesam ga morao uopće pitati?
Onda sigurno znaš i kako se sad osjećam.
Kako se osjećaš?
„Molim vas, dopustite mi da oženim vašu kćer.“
Znam kako je muškarcima što preklinju djevojčine roditelje.
-Zbilja? -Da, zbilja.
Ali znaš…
Bez njegova dopuštenja…
ne možemo živjeti zajedno.
Mom prijatelju, Jae-suu,
trebalo je desetak godina da se zbliži s njim.
Deset godina?
-Svakako, samo pričekaj. -Deset godina? Jesi lud?
Ne. Moramo ovo odnijeti do sestara, pa pričekaj tu.
To malo…
Zbilja mu je trebalo deset godina?
Nije, je li? Šalio si se, zar ne?
-Deset godina, vraga. -Zar ne?
Već si mu se zamjerila, pa će to trajati duže.
Nipošto ne mogu čekati toliko. Nema šanse. Odbijam!
Za Sang-taea…
ja sam mu jedina obitelj.
Boji se da ćeš mu me oteti
i da će ostati sam.
-Što da radim, onda? -Moramo zavrijediti njegovo povjerenje.
-Kako to misliš? -Ti me ne otimaš njemu.
Sad ima još jednu osobu što će stajati uza nj.
Nisi strankinja. Bit ćeš jedna od nas.
Steci njegovo povjerenje.
Hoćeš, zar ne?
Pokušat ću.
Također,
zaključavaj vrata kad si sama.
Ne puštaj neznance u kuću.
U redu?
U redu, neću.
Bravo, dobra cura.
Moj Bože, za koga je sva ova pizza?
Onda? Kako je g. Ko?
Tumor na mozgu proširio se duboko unutar čeonog režnja.
Što je rekao njegov liječnik? Može li sad na operaciju?
Ne, rekao je da bi to sad bilo besmisleno.
Moj Bože. Tako mi je žao g. Koa.
Oh, Bože.
Kamo ideš?
Imam planove. Završila sam za danas.
Planove? S kim? Slobodna si za danas?
Sa Sang-inom. Vidimo se.
Čekaj, samo malo.
Što? Bože, ne. Ne želim to.
-Stoj mirno, hoćeš? -Ne.
Ideš na spoj,
pa moraš barem staviti malo šminke.
Naći ćeš se njim gola lica? Koje samopouzdanje!
Bože.
-Kako izgledam? -Izgledaš tako lijepo.
Kao da je proljetno cvijeće procvjetalo na tvojim usnama.
Vidimo se kod kuće.
Vrati se što je moguće kasnije.
Moj Bože, našminkana si.
Kao i svaki dan.
Da. Izgledaš lijepo baš svaki dan
sa šminkom ili bez nje.
Dobro, mogu li te pitati nešto o Mun-yeong?
Ima li drugih članova obitelji osim svog tate?
Ikakvih bliskih rođaka?
Da se našla odrasla osoba kadra brinuti o njoj,
završila bi kudikamo drukčije.
Zašto pitaš?
Jesu li nalazi profesora Koa tako loši?
Je li mu se vratio tumor na mozgu?
Čini se da se ne može podvrgnuti novoj operaciji.
Šteta.
Vidjet ću kako je i naći pravi čas da joj kažem.
Je li možda Gang-tae…
-Dobro, Ju-ri. -Da?
Dosta o Moon Gang-taeu i Ko Mun-yeong.
Zašto ne porazgovaramo o Nam Ju-ri i Lee Sang-inu?
Oni neka se sami zabavljaju.
Toliko toga želim znati o Nam Ju-ri.
Otkad ti ružičasti ruž stoji tako dobro?
I zašto se pretvoriš u drugu osobu kad se napiješ?
Oh, također…
Tko te je naučio tako psovati?
Ja…
Još u srednjoj školi.
Shvaćam.
Otac me je naučio piti.
Koliko onda možeš popiti?
Moram platiti trostruko.
Ne, moram platiti šesterostruko da izvučem i Gang-taea.
Ali nemam nego…
-Sang-tae. -Da.
-Vruće je. Što radiš unutra? -Da.
Pa…
-Je li sve prošlo dobro u restoranu? -Jest.
O, Jae-su mi je dao napojnicu, jer smo dosta zaradili.
Dao mi je 30 000 wona.
Mušterije ti daju napojnice,
šefovi ti daju bonuse.
Da, dobio sam 30 000 wona kao bonus.
Shvaćam.
Netko je sigurno kupio mnogo pizza.
Jest.
Da. Gđa Ko Mun-yeong. Ona je bogata.
Odvratno je bogata.
Gđa Ko došla je u pizzeriju? Zašto?
Ona… Došla je u pizzeriju kupiti pizzu.
Nije došla u pizzeriju kupiti krumpire.
Zašto uopće pitaš nešto tako očito?
Zašto si ovdje?
Bojao se ostaviti vas ovdje sasvim samu,
pa sam zamoljena da ostanem tu s vama neko vrijeme.
G. Lee?
Ne, bio je to g. Moon Gang-tae.
Nemoj samo stajati tu.
Dođi ovamo i sjedi.
G. Moon nazvao je i pitao g. Leeja
bi li bilo u redu da ja radim ovdje.
To je rekao?
G. Lee također je bio uzbuđen jer ćete početi
raditi na sljedećoj knjizi.
Zato je htio da dođem ovamo i pomažem vam do daljnjeg.
Ma je li tako?
Slobodno mi recite ako trebate bilo što.
Ne trebam zapravo ništa.
Ali imam pitanje.
Može. Samo pitajte.
Sinoć me posjetila žena
i rekla da je fan moje majke.
I baš se poklopilo da mi je bio…
rođendan.
Nije li to čudno?
Nije, uopće nije.
Zašto?
Još kad sam bila obožavateljica Tonyja, člana H.O.T.-a,
čestitala sam rođendane svima u njegovoj obitelji.
Kupovala sam darove, čekala ispred njegova smještaja,
a menadžeri su se stvarno naljutili na mene.
Nakon što se bend razišao,
išla sam posvuda naokolo kako bih ih opet vidjela na tren.
Zbilja?
Ali ako si bila fan H.O.T.-a,
koliko imaš godina?
Laka vam noć.
Jesi li sigurna da si mlađa od mene?
-„Doručkovao sam. -Doručkovao sam.
-Onda sam ručao. -Onda sam ručao.
-I skromno sam večerao. -I skromno sam večerao.
-Pa sam bio gladan po noći. -Pa sam bio gladan po noći.
-Zašto nema ništa o meni? -Zašto nema ništa o meni?
-Kako to misliš? -Sang-tae.
Zašto im Gil-dong dopušta da žive s njim iako je uvijek
ljut na njih?
Zato što je on njihov skrbnik. On je odrastao.
Ali nisu mu čak ni obitelj.
Tako je. Nemaju isto prezime, nisu u rodu
i nisu u istom obiteljskom registru. Tako da su praktički stranci.
Ako su stranci,
zašto im daje da žive s njim?
Zato što je on njihov skrbnik. On je odrastao.
Ti si…
odrastao, zar ne?
Moon Sang-tae, 35 godina.
Rođen 1984., u godini štakora. Mlađi sam no što izgledam,
ali nisam dijete.
Tako je. Ti si odrastao.
Odrastao poput Ko Gil-donga, koji može prihvatiti druge kao obitelj.
Da.
Sang-tae, želiš li znati nešto?
Ja se također
jako trudim…
da postanem odrastao.
Ti… Ti također možeš odrasti.
Samo… Samo se trebaš jako potruditi.
Samo trebaš uložiti trud.
Pretpostavljam da si gotov do sljedećeg tjedna.
Da, još malo… Još malo pa sam gotov.
Uskoro će biti dovršeno. Bit će gotovo. Kraj.
Ali…
Usput, koliko ćete mi platiti?
Koliko… Koliko mislite da me možete platiti za ovo?
Želim biti isplaćen istog dana kad ovo dovršim.
Oh, Bože. Opet ne vidim leptire u cvjetnom vrtu.
Ja… Ja neću crtati nikakve leptire.
Rekao sam ti, želim da slika
izgleda točno kao vrt vani.
Vani je hrpa leptira, ali mural nema nijednoga.
To znači da nije potpun.
Znači, nisi gotov.
Ja… Ja ne volim leptire.
Ja… Ja ne želim crtati leptire.
Onda zaboravi. Ali nećeš biti plaćen.
Ne želim nepotpun mural.
Ali… Ali moj novac…
Ali…
Ovo… Ovo je poprilično potpuno.
Moj novac… Bože.
Oh, ne.
O Ji-wang je varalica. On je lažac. To je on.
Lijepo govori i uredno izgleda,
ali je lažac.
Ne… Ne mogu vjerovati nikomu.
Jesi li me morao čekati?
Idemo.
Zašto si ponio sve svoje boje?
Nisi gotov s muralom.
Neću ga raditi.
Zašto ne?
Jednostavno… Jednostavno ne želim.
Zašto ne želiš?
Skoro si gotov.
Ne, ne želim. Zaboravi.
Ne… Ne želim crtati leptire. Ne želim to raditi.
Sang-tae.
Možemo li razgovarati?
Stani.
Sang-tae.
Bože.
Digni se.
Digni se. Razgovarajmo.
Pusti me!
Nećeš crtati mural ili ići u bolnicu?
I zašto više ne želiš vidjeti ravnatelja Oa?
Izbjegavat ćeš odgovore i nastaviti se ponašati kao dijete?
Mislio sam da si odrastao.
Hajde. Digni se.
Brojit ću do tri.
Jedan.
Dva.
-Tri. -Ravnatelj O je varalica!
On je lažac! Gori je čak i od telefonskih kradljivaca identiteta.
On… Obećao mi je platiti kad završim.
Pa zašto… Zašto mi ne plati?
Bože. Prestani bježati. Neću ti dopustiti.
-Ne. -Pričaj sa mnom.
Ne, pusti me.
Samo pričaj sa mnom.
Ne, idem. Makni se.
Prestani to izbjegavati i reci mi što se dogodilo.
Pusti me!
Hoćeš li, molim te, govoriti?
Boli, zar ne?
Boli kad te netko udari, zar ne?
I ti si mene povrijedio. Gle trag ugriza.
Ti… Ti si me udario?
Udario si svog velikog brata?
Kako se usuđuješ?
I ti si mene povrijedio.
Luđački je boljelo
kad si me ubo olovkom u glavu.
Kad si me gurnuo tako da udarim o stol. Nisam mogao ni spavati.
Misliš li da šutim jer uživam u boli?
Neću to više potiskivati. Gotov sam s tim!
Kad… Kad se trebaš kontrolirati, broji do tri.
Jedan, dva, tri.
Ne, ti broji.
Slušaj velikog brata!
Onda se tako i ponašaj!
Čekaj… Sang-tae, mislio sam…
Ti… Ti si vikao na mene?
Kako se usuđuješ vikati na svog velikog brata?
Ti… Usudio si se vikati na mene?
Kako se usuđuješ? Kako… Kako si mogao?
Kako si mi to mogao učiniti?
Kako si mogao?
Prestani!
Dođi ovamo!
Hej!
Hoćeš li možda uskoro umrijeti?
Zato se tako ponašaš?
Zapravo mi nije smetalo kad me Sang-tae tukao.
Ali sad kad sam uzvratio…
Što sam ti rekao? To ti slama srce, zar ne?
Ne.
Tako mi je laknulo.
Luđački je virus iznenađujuće moćan.
Baš si se mnogo promijenio.
Jae-su.
Tko si ti? Poznajem li te?
Ovo je…
ono što ja doista jesam.
Moon Gang-tae
je Moon Gang-taeov.
To će boljeti.
Gang-tae više nije moj brat.
On nije moj brat.
Da, u pravu si.
Nije te smio ogrebati. To je varanje.
Nisam mislila da se tako prljavo tuče.
Varao je.
Vidjela sam ga prije i bio je mnogo ozljeđeniji.
Nije više moj mali brat. Mi smo sad stranci.
Mi smo stranci.
-Stranci ste? -Jesmo.
Onda…
Mama, zašto jednostavno ne posvojiš Gang-taea kao svog sina?
Voljela bih to učiniti.
Sang-tae, hvala ti.
Odsad mi je on kao sin.
Ne.
Svejedno. Mi smo stranci.
Spavaš li?
Jae-su.
Znam, razočaran si, ali pokušaj shvatiti.
Ja i Sang-tae…
Dugo smo bili samo nas dvojica.
Moramo naučiti…
socijalizirati se s drugim ljudima.
Ali zašto to mora biti…
Ko Mun-yeong?
Ona je najusamljenija
osoba koju znam.
Počet ću s njom.
Nazovi me.
Dosadno mi je.
Gladna sam.
Kvragu.
Zašto čita moje poruke ako neće odgovoriti?
Možda nisam trebala vratiti Mang-taea.
Rekao sam ti da ne otvaraš strancima.
Obećala si.
Zašto si donijela ovo?
Što radiš ovdje?
Rekla si mi da si gladna.
Idemo van.
Zar mi zbilja nećeš reći?
Što ti se dogodilo s licem?
Potukao sam se.
S pacijentom?
-Za to bih dobio otkaz. -Onda tko je to bio?
-Što ćeš učiniti? -Premlatit ću ga.
Moj brat.
Sang-tae?
Pretukao si ga?
Ne, samo smo se potukli.
Dobio sam više udaraca nego on.
Nisi li rekao da mu moramo reći da će dobiti još jednog prijatelja?
No samo si se tukao s njim?
Što ćeš sad učiniti?
Još razmišljam o tome.
Nisi li mi upravo ti rekao da razmislim prije nego reagiram?
Ti si meni rekla da nije loše držati se instinkta.
Samo budi iskren s njim.
-Kako to misliš? -Reci mu da ti se sviđam
i da ne možeš živjeti bez mene.
Zamoli ga za razumijevanje.
Jednostavno je.
Meni…
se sviđa Ko Mun-yeong.
Pitam se što će reći…
ako mu to kažem.
Kad ćeš prestati
brinuti se o bratu i početi se brinuti za sebe?
Zar nikad nisi imao snove?
Nešto što želiš raditi.
Pa…
Imao sam, rekao bih, tri.
Dva su se već ostvarila.
Koja su to bila?
Želio sam ići na putovanje
umjesto da se selim nekamo.
I?
Želio sam se potući s bratom.
Bezvezno, zar ne?
Ali vidiš,
ludo sam se proveo.
Mislim…
da napokon živim normalan život.
Koji se san još nije ostvario?
Danas si dotrčao k meni,
pa ću ti ga ostvariti.
Ne.
Sad je prekasno.
Zašto? Što je to?
Ići u školu u uniformi.
-Što je ovo? -Što je to?
Hej, ustani.
Jedi.
Moj Bože, hajde.
KO MUN-YEONG
Što? Kamo ideš?
Kamo ideš? Gang-tae!
Kamo ideš?
Hej.
Hej… Ispričavam se. Hej.
Pa…
-Pa… -Gang-tae!
Jesi li markirao danas?
-Dođi ovamo. -Ne.
-Samo sam preskočio učenje. -Ista stvar.
Zašto se uopće gnjaviš s nošenjem uniforme?
-Zašto nisi na poslu? -Mala propalice.
Što…
Bože, tako si iritantan.
Ispričavam se.
-Hej, ti. Curo s kratkom kosom. -Prestani.
Moj brat ima ti nešto reći.
-Možeš li izdvojiti malo vremena za nj? -Hoćeš prestati?
Prestani s tim.
Dolazi.
Dolazi ovamo.
Budi muškarac. Zadivi je.
Hej.
Ja…
Pa…
Poznat si mi.
Vidjela sam te u školi.
Ona te poznaje.
Pa…
Čestitam.
Sretno.
Sang-tae.
Da?
Meni…
Meni se ona baš jako sviđa.
Sviđa mi se.
Što?
„Sretan.“
On je sretan.
Gang-tae je…
On je…
sretan.
SRETAN
Gang… Gang-tae…
On je… On je sretan.
Da.
Tako je.
Da.
Moj brat…
On je sretan.
Gang-tae je sretan.
Nikad… Nikad ga nisam vidio ovakva. Ovo je prvi put.
Moj Bože.
Hej, zašto izgledaš tako umorno?
G. Lee, mislim da život u ovoj kući nije za mene.
Imam noćne more po cijelu noć
i hvata me jeza.
Sve me tijelo boli…
Moj Bože, dovoljno je.
Gdje je Mun-yeong?
U svojoj radnoj sobi.
Gle tebe kako sjediš pred svojim laptopom!
Toliko je vremena prošlo.
O čemu će biti?
Sinoć nisam mogao oka sklopiti od uzbuđenja.
Kladim se da će to biti sjajna priča.
Čekaj.
Daj da se prvo pripremim.
Spreman sam. Reci mi sad. O čemu je riječ?
Evo.
Hoće li to
biti nešto kao Bumpety Boo?
Nemam još fabulu.
-Koji je naslov? -Neodlučna sam.
-Koja glavna poruka? -Nisam sigurna.
-Kad će to biti spremno? -Jednog dana.
-To, dakle, znači da nemaš ništa. -Vjerojatno.
Tko će ti biti ilustrator?
Moj najbolji prijatelj.
Molimo vas, sklonite se.
SANG-TAE
-Što je… -Jesi li jeo?
Jesi li jeo?
Nisam mogao jesti jer smo imali hitnog pacijenta.
Jesi… Jesi li gladan?
Jesam, umirem od gladi.
Dođi u restoran We Are Family do 18 h.
Nađimo se u We Are Family.
Mun-yeong.
-Mun-yeong? -Držat ću se ove teme.
To je u redu. O tome nisam namjeravao govoriti.
U vezi tvog oca…
Vratio mu se tumor na mozgu.
Operacija, čini se, nije moguća.
Ništa ne mogu napraviti da ga spase.
Otac mi je umro davno,
kad sam imala 12 godina.
Već je umro. Od njega je ostalo samo tijelo.
Mun-yeong.
Tvom je ocu oštećen mozak.
Zato mu je pamćenje u potpunom neredu.
Njegovo tijelo i mozak nisu usklađeni,
pa se zato ponaša kako se ponaša.
Ali unatoč tomu…
on ti je i dalje jedina obitelj.
„Obitelj“?
Ja sam siroče.
-Mun-yeong. -Otiđi. Umorna sam.
Gdje si?
Gladna sam. Idemo jesti zajedno.
Dajte mi da se pridružim. Gdje je taj restoran?
Zašto ne? Zašto ne mogu ići?
Čekaj.
Odrasli trebaju jesti prvi. Onda ti možeš jesti.
-U redu. -Jesi li obrisao ruke?
Jesi li? Izvoli. Obriši ruke i jedi.
NARUDŽBA UKUPNO: 26 400 WONA
Je li… Je li bilo ukusno?
Jesi li sit?
Jesam.
Zbilja sam sit.
Želudac će mi eksplodirati.
Tvoj… Tvoj želudac ne smije eksplodirati.
Ako ti želudac eksplodira, umrijet ćeš.
To… To je tvoj džeparac.
„Mušterije daju napojnice, šefovi daju bonuse.“
A starija braća daju ti džeparac.
Rastrošnost je grijeh.
Pazi da ne budeš rastrošan.
Dat… Dat ću ti još ako ti ponestane.
Ne brini se.
Hvala ti.
Neću… Neću biti rastrošan.
NARUDŽBA UKUPNO: 46 200 WONA
I mene počasti večerom.
Kvragu.
Moj Bože.
Počasti me večerom.
Plati i moj račun. I mene počasti večerom.
Kvragu.
Što me izostavljaš? I mene počasti.
Ispričavam se.
Koliko je dužna?
Onda mi daj džeparac.
Nitko mi ne daje takvo nešto
i nemam obitelji s kojom bih jela.
Sad sam zbilja siroče.
Idemo kući.
Sang-tae.
Želim velikog brata poput tebe!
Hajde, Gang-tae!
Ko Mun-yeong!
Ko Mun-yeong…
Mun-yeong, dolazi ovamo!
Požuri… Požuri se, Mun-yeong. Dolazite li vi?
Ko Mun-yeong. Moon Gang-tae. Idemo. Požurite se.
Požurite…
Sang-tae, znaš li priču Ružno pače?
Znam.
Druge… Druge su patke zločeste prema ružnom pačetu.
Maltretiraju ga
jer izgleda drukčije od njih.
Ono zato postane zbilja usamljeno
i napusti svoju obitelj, zar ne?
Mun-yeong, ne trči niza stube!
Ozlijedit ćeš se! To je opasno!
Prestani trčati.
Što misliš da bi se dogodilo
da je majka patka obasipala ljubavlju
ružno pače?
Onda… Onda ono ne bi otišlo.
Ako odrasla osoba prigrli djecu,
patke i labudovi
lako se mogu slagati i živjeti skupa.
Hej, patko. Pilići.
Ne svađajte se međusobno, u redu?
Sang-tae.
Jesi li ti odrastao čovjek koji zna kako prihvatiti druge?
Jesam.
Ja sam… Ja sam odrastao. Odrastao.
Ja sam…
Ja sam odrastao poput Ko Gil-donga.
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA
Obiteljski registar nije sve.
Obitelj je…
Jedan, dva, tri.
Obitelj se postaje obiteljskim portretom.
GANG-TAE ADRESA FOTOSTUDIJA
Mrzim djecu i životinje.
Jer mole za ljubav…
Pusti. Pusti me.
Zato ih zavolim.
Što ako se leptir opet pojavi?
Ne daj da te prošlost zarobi.
Onda mogu samo otvoriti vrata i izaći.
-Nećeš moći vidjeti vrata. -Napokon sam
počeo dobivati potrebu
da živim kao svi drugi.