EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Jag har fixat det jag inte kunde ge dig sist.
Min bror är redan besvärlig.
Jag har redan problem med honom, så snälla…
Sluta röra om i mitt eländiga liv.
Och försvinn.
KAPITEL 11 DEN FULA ANKUNGEN
Och fröken Park Ok-ran? Var är hon nu?
Vad ska vi göra? Hon verkar ha rymt.
Ring polisen i närheten. Skynda.
-Följ med mig. -Okej.
Ja må hon leva
GANG-TAE
Du klädde inte upp dig
och kom hit sent bara för en kopp te.
Vad vill du?
Fan också.
Så trevligt.
Lukten av gamla böcker.
De här blommorna är döda.
Du borde slänga ut döda saker.
Rör inte mina grejer.
Vad gör du här?
Jag var orolig
att du skulle känna dig ensam.
Ko Mun-yeong.
Mun-yeong.
Tidigare i dag
försökte din far döda mig.
Han kallade mig…
…ett monster.
Han sa att alla monster måste dödas.
Han sa också att han borde ha dödat sin dotter.
Han attackerade mig.
Du visste väl inte det?
-Och? -Det är bara för grymt.
Han är pappa. På sin dotters födelsedag av alla dagar…
Jösses.
Hur kan han säga så?
Så jag tänkte att jag skulle komma förbi och få dig att må bättre
och säga grattis på födelsedagen.
Det är ensamt att tillbringa en sån här dag
helt själv.
-Men varför bryr du dig? -För jag är ett fan.
Din mamma.
Jag är ett fan av henne.
Den här är fin.
Jag sa till dig
att inte röra mina saker.
Vi är lika.
Jag avskyr också
när folk rör mina saker.
Ko Mun-yeong!
Var…
Ko Mun-yeong.
Moon Gang-tae?
Tack och lov.
Jag är så glad att du är okej.
Tack och lov.
Är du okej?
Är du skadad?
-Den där damen, Park Ok-ran… -Var är hon?
Var är hon nu?
-Hon gick. -När? Vart tog hon vägen?
När gick hon?
Alldeles nyss.
Har du
kommit hit för att ta fast den förrymda patienten?
Inte på grund av mig?
Inte för att du saknade mig?
Du satte uppenbarligen din bror framför mig,
och till och med den där patienten är viktigare än jag.
Ko Mun-yeong.
Han följde efter patienten hit,
så varför kramade han mig?
Snälla.
Räkna till tre innan du gör nåt impulsivt.
-Ett. -Åh, nej.
Är din hand okej?
-Två. -Du blöder.
-Jösses. -Tre.
Jag lämnar tillbaka den.
Försvinn.
Borde jag ha huggit henne med den och hållit kvar henne här?
Vi kan väl prata.
Varför linda den runt min hand? Sa jag att det gjorde ont?
Det är bara ett litet sår i handflatan. Det gör inte ens ont.
"Vårt förhållande är olycksaligt.
Sluta röra om i mitt eländiga liv. Och försvinn."
Ditt struntprat var mycket mer…
Det var…
…mycket mer sårande.
Du sa att jag inte är en tom burk.
Så varför behandlar du mig som en?
Jag sa att det är en viktig dag för mig i dag.
Jag sa ju att jag inte ville vara ensam!
När du inte kan kontrollera dig…
…räkna till tre.
Ett.
Två.
-Tre. -Tre.
Grattis på födelsedagen.
Jag har saknat dig.
Varför rodnar du?
Jag är bara varm.
Det är så varmt här inne, eller hur?
Ditt ansikte är också rött.
Jag mår inte bra.
Du är jättevarm.
Herr Moon ringde.
Det låter som att fröken Park Ok-ran tittade förbi hos fröken Ko.
Va? Varför åkte hon dit?
Vi får ta reda på det.
Meddela polisen var hon sågs senast.
Ja, herrn. Jag uppdaterar dig så fort vi kollar övervakningsfilmen.
Hon kanske kommer tillbaka sent
så stanna här
och gå ronder hela natten.
-Ja, herrn. -Ska bli.
Är ditt huvud okej?
Hur skulle jag kunna vara okej? Hon slog mig i huvudet med en sten.
Det bör ses som en arbetsplatsolycka.
Okej.
Jag hjälper dig att kräva ersättning
och överväg att säga upp dig.
-Vänta. -Sköt om er, herrn.
Kör försiktigt hem.
Varmt. Det är varmt.
Var försiktig när du rör nåt varmt.
Jösses, det är varmt. Var försiktig. Du måste vara försiktig.
Hej, Sang-tae.
Hej, Jae-su.
Va? Varför äter du så sent?
Äter du mellanmål?
Jag väntade på Gang-tae med middagen,
men det är en nödsituation på sjukhuset.
Han måste fånga nån, så han kommer inte hem i kväll.
Han har skickats ut.
Det är därför jag är här å hans vägnar.
Det ser gott ut.
-Får jag smaka? -Jösses, inte en chans. Den här är min.
En tugga blir två och tre.
"Den som stjäl ett ägg kommer att stjäla en oxe."
Inte en chans. Allt det här är mitt.
Just det.
Jag hittade den här där ute.
Det är Mang-tae.
-Mang-tae? -Ja.
Menar du som i farfar Mang-tae från boken?
Nej, han är ingen farfar. Han är Gang-taes lillebror.
Sang-tae, Gang-tae och Mang-tae.
Vi är
tre bröder.
Jösses.
Vad fan?
Jag fattar inte att du kallar den här fula tygdockan din lillebror.
Det är jag som har följt efter dig i över tio år.
Om du vill säga att du har två bröder,
inkludera mig.
Jae-su mellan Sang-tae och Gang-tae.
-Inkludera Jae-su. -Aldrig, Jae-su.
Du är inte vår bror.
Vi har olika efternamn och vi är inte släkt.
Du är inte med i vårt familjeregister, så vi är som främlingar.
Du är inte vår familj. Hur vågar du?
Hur vågar du…
-Inkludera mig bara! -Jösses, nej. Sluta.
Gör inte så när jag äter varm mat.
-Inkludera mig bara, okej? -Nej, Jae-su…
-Nej, Mang-tae! Det är varmt! -Jösses!
Kom. Jag fyllde badkaret med iskallt vatten.
Iskallt vatten? Varför?
Du måste få ner febern.
Jag har sett det på film. Klä av dig och sätt dig i badkaret.
Vill du ha rosenblad i vattnet?
Nej, det är okej. Ge mig en våt handduk bara.
Den där kvinnan…
Har hon rymt från sjukhuset?
Får jag fråga dig…
…vad hon sa till dig?
Hon sa att hon ville gratulera mig på födelsedagen.
Hon sa också att hon är mammas fan.
Vad mer?
Hon sa att hon nästan dog på sjukhuset i dag.
Varför hände det?
Patienter bråkar ofta sådär.
Oroa dig inte.
Det känns bra.
Vad känns bra?
Jag har aldrig…
…haft nån som tagit hand om mig
när jag varit sjuk.
Ju-ri!
God morgon.
Ska du till jobbet?
Förlåt.
Jag borde ha bett om ursäkt tidigare för allt jag ställde till med.
Vi är inga främlingar.
Vi är som en familj som bor under samma tak.
Kom igen. Oroa dig inte.
Här.
-Vad är det här? -Pengar till en biltvätt.
Ta emot dem.
-Så det är så här det känns. -Ursäkta?
Varje gång Mun-yeong hamnade i trubbel förut
gav jag folk kontanter maskerade som en låda läsk.
Det var nog såhär de kände när de fick den.
Man får skörda det man sår.
Vi går ut och äter för pengarna.
Så är vi kvitt.
Fan också.
Jag trodde att du var borta.
Vart skulle jag ta vägen?
Hur är det med febern?
-Den har gått ner. -På bara en dag?
Din lilla… Du låtsades, eller hur?
Nej.
Jag var sjuk av kärlek.
Vi kan väl prata.
Vad ville du prata med mig om?
Det handlar om min bror.
Jösses, denna bror.
Sang-tae
har ett traumatiskt minne.
Ett traumatiskt minne?
Det var därför vi lämnade Seongjin när vi var små
och fick flytta som om vi flydde från nåt varje vår.
Allt på grund av hans traumatiska minne.
Min mamma…
…blev mördad.
Och Sang-tae var den enda…
…som såg det.
Fjärilen sa att den skulle döda mig också
om jag inte höll tyst.
Den sa att den skulle jaga mig
och döda mig!
Vi var rädda, så vi flydde.
Jag var bara 12,
-och det fanns ingen vuxen -Kom igen.
som kunde skydda oss.
Det var då det började.
Varje vår när man ser fjärilar
drömmer Sang-tae…
…mardrömmar om natten då mamma mördades.
Va? Fjärilar…
Nej, de där fjärilarna!
-Va? Vad händer? -Fjärilar!
-Jösses. -Fjärilar!
-Vad är det? -De där fjärilarna…
-Sang-tae. -Fjärilar…
Jösses, de där fjärilarna…
-Fjärilar! Fjärilarna! -Han säger att fjärilarna dödar honom.
De sa att de skulle döda mig. Fjärilarna
-kommer döda mig! -Och att vi måste fly långt bort.
De kommer för att döda mig!
Han har ensam burit på denna smärta…
…i nästan 20 år nu.
Och det är därför…
…han behöver mig.
Saken är den…
…att trots det,
vill jag hela tiden vara med dig.
Du sa en gång
att du inte bryr dig om ödet.
Om nån dyker upp när man behöver dem
så kallar man det ödet.
Och jag…
…behöver dig.
Jag måste stanna
vid Sang-taes sida…
…så du kan väl…
…stanna vid min sida.
Visst, varför inte?
SANG-TAE
Det är en blomma
-Hej. -Har du ätit?
Jag åt ris med kimchi-sojabönsoppa.
Fick du tag på förövaren?
Hon är en patient, ingen förövare.
Ja, patienten. Tog du henne?
-Nej, jag kunde inte hitta henne. -Åh, nej. Vad ska du göra då?
Oroa dig inte för det.
Ät inte middag utan mig. Jag ska försöka komma hem tidigt.
Okej.
Han kommer hem tidigt i dag.
Testet är klart på nolltid,
så oroa dig inte. Vi ses snart.
Gå nu.
Vi ses.
Jösses.
Jag hoppas att hans hjärntumör inte har kommit tillbaka.
Jag är orolig.
Det är ett mirakel att han har överlevt i det tillståndet i 20 år.
Vad sa polisen om fröken Park Ok-ran?
Hon fångades senast på övervakningsfilmen
vid en vandringsled på Ojiberget i går kväll.
De måste ta reda på vart hon tog vägen.
Jaså? Städa upp i hennes säng då
och skicka hennes saker till polisen.
Vi måste ta in en patient på väntelistan.
Redan? Hon kanske kommer tillbaka.
Nej, det kan hon inte.
Hej.
Vänta.
Vi måste städa upp Park Ok-rans säng och hämta hennes saker.
-Redan? -Ja.
Fröken Park sa att vi måste ta in en patient på väntelistan.
MORDET PÅ HÄXAN FRÅN VÄST
Kommer hon inte tillbaka?
Eller kan hon inte komma tillbaka?
Till och med när hundar rymmer
låtsas folk åtminstone leta i några dagar.
Sjuksköterskan verkar inte hjärtlös, men det är hon.
Polisen letar efter henne.
Jag förstår.
NAMN: PARK OK-RAN HUVUDSYMPTOM: DEPRESSION
Tack.
Du har förändrats.
-Ursäkta? -Ditt leende.
Det är fint.
Park Ok-ran har visst varit en obskyr teaterskådespelerska.
Hon genomgick flera plastikoperationer.
Jag hörde det från Yoo Seon-hae, som delar rum med henne.
-Jösses, vad är det här? -Hon sa att den kvinnan hade
betett sig konstigt i ett par månader.
Hon sa att hon var tvungen att öva på skådespeleri
och fnissade när hon såg sig i spegeln.
Hon höll också på att memorera nåt hela natten.
Yoo Seon-hae sa att hon verkade tro att hon fortfarande var skådespelerska.
Övade hon på skådespeleri?
MORDET PÅ HÄXAN FRÅN VÄST
Jag är glad att jag höll igen i går.
Fan också!
Va? "Fan också"?
Jag ser att du börjar visa ditt rätta jag.
Jag är ledsen, herrn.
-Var sov du i natt? -Ursäkta?
Du såg deprimerad ut, men nu ser du glad ut.
Jag antar att du sov nån annanstans i natt.
Fick du lite action istället för att leta efter patienten?
Nej, herrn. Det var inte det som hände.
Men varför åka dit?
Tja…
Jag var väldigt orolig och…
För att gratulera henne, kanske?
Nej.
Det var inte därför jag åkte dit. Jag bara…
Nej, jag pratar om fröken Park Ok-ran.
Varför åkte hon dit?
Hon kan inte ha rymt
bara för att gratulera fröken Ko på födelsedagen.
Jag hoppas det.
Jag hoppas att fröken Park åkte dit för att gratulera henne…
…och att…
inget kommer att hända oss längre.
Det hoppas jag verkligen.
Och med det sagt…
Herrn.
Allt härifrån och hit. Att ta med, tack.
Allt?
Allt på den raden, frun?
Medan du förbereder det…
…vill jag prata med din deltidsanställde.
Sang-tae.
Jag tror att Ko behöver prata med dig om nåt.
Skynda dig hit och sätt dig.
Flytta in igen.
Vi måste få lite jobb gjort.
Teckningen du gav mig…
Jag gav den inte till dig. Jag slängde den.
Okej, teckningen du hade slängt
gav mig en idé till min nästa bok.
Fantastiskt, va?
Jag ska berätta vad jag vill skriva om.
Dessa tre ger sig ut på en lång resa
för att hitta nåt de har förlorat.
Det blir kul.
Eller hur?
Bästa vänner tänker likadant.
Det ser kul ut. Jag vill ha den.
Han sa att han aldrig skulle rita fjärilar. Han var envis,
så jag hade en känsla,
men jag visste inte att det fanns en så chockerande historia.
Men varför berättar du allt det här helt plötsligt?
Du sa att man måste
möta sina traumatiska minnen för att övervinna dem.
Hjälp Sang-tae…
…att möta sitt trauma.
Litar du på mig?
Alla inom det här området
säger att jag är en kvacksalvare, inte bara en knäppgök.
Om du är en kvacksalvare
så kommer min bror…
…att veta det direkt.
Att avsluta kontraktet tredubblar straffet.
Det vet du väl?
Straffet? Det ingick inte i kontraktet.
Det du ser är inte allt.
När det gäller ansvarighet för kontraktsbrott
räcker ett muntligt avtal baserat på tillit. Det är underförstått.
Förstår du?
-Din min säger mig att du gör det. -Va?
Nej, jag fick aldrig nåt.
Inte ens husbilen.
Jag gav dig mat och husrum.
Vet du vad det kostade mig?
Kompensera mig tredubbelt eller rita mina illustrationer.
-Ditt val. -Mitt val?
Jag måste dubbla det för Gang-tae.
Kompensera mig sexdubbelt.
Va? Sexdubbelt?
Hej.
Fröken Ko Mun-yeong är en underbar person.
Vad är det med dig?
Du vet att jag älskar folk som är generösa och beslutsamma.
Gör du?
Ja, hon är verkligen min typ.
Men inte romantiskt. Jag är inte attraherad av henne.
Du är min etta, oavsett vad andra säger.
Men hur viktig är jag för dig?
Du är min nummer tre.
Vad håller hon på med?
-Även om den blommar ute på fältet -Du ritar inte mina illustrationer
-är det en blomma -eller betalar straffavgiften.
-Bryr du dig inte? -Hej, trädet!
-God morgon! -Glöm kontraktet.
-Det är en blomma -Vi är bästisar. Du är mitt fan.
-Det är en blomma -Ett fan måste vara lojalt.
-Det är en blomma -Sang-tae, ett löfte
är inget man kan ta så lätt på. Hör du mig?
Fan också. Moon Sang-tae!
Du kan inte få Gang-tae!
Aldrig!
Gang-tae är inget föremål vi kan slänga runt med.
Det stämmer. Han är min bror.
Precis, han är bara din bror.
-Han är inte din. -Han är inte din heller.
Gang-tae är min.
Gang-tae tillhör Gang-tae.
Nej, han är min. Jag är hans storebror.
Jag är trött på det ordet, "bror"!
Du är bara en främling för oss. En främling!
-"Bror"! -Främling!
-Jag är så trött på det ordet. -Främling.
-Fan också. -Jösses.
-De slåss. -Sluta svära.
-Gamla vanor… -Läraren, de bråkar!
-…sitter i. -Nej, de bråkar inte.
-Nu går vi. -Hej. Hallå!
Har ni bråkat?
Ja. Nej, vi bråkade inte på riktigt.
Varför bråkade ni?
Vi bråkade inte. Vi var bara oense.
Jag gjorde mitt bästa.
Hur?
Jag försökte fråga snällt och övertala honom på ett bra sätt.
Snarare hotfullt.
-Pratade ni i telefon? -Måste jag fråga honom?
Då vet du nog också hur jag känner just nu.
Hur känner du?
"Snälla, ge mig tillåtelse att gifta mig med din dotter."
Jag kan relatera till män som måste bönfalla sina flickvänners föräldrar.
-Jaså? -Ja, verkligen.
Men du vet…
Utan hans tillåtelse…
…kan vi inte bo ihop.
Det tog min vän, Jae-su,
ungefär tio år att komma nära Sang-tae.
Tio år?
-Hur som helst, vänta bara. -I tio år? Är du galen?
Nej. Jag måste lämna dem på sjuksköterskornas station, vänta här.
Den lilla…
Tog det verkligen tio år?
Det gjorde det väl inte? Du skämtade, va?
-Tio år, kom igen. -Eller hur?
Du ligger redan illa till, så det kommer ta längre tid.
Jag kan inte vänta så länge. Inte en chans. Jag vägrar!
För Sang-tae…
Jag är hans enda familj.
Han är rädd att du ska ta mig ifrån honom
och att han ska bli lämnad ensam.
-Vad ska jag göra då? -Vi borde vinna hans förtroende.
-Vad menar du? -Du tar mig inte ifrån honom.
Nu har han en person till som stannar vid hans sida.
Du är ingen främling. Du blir en av oss.
Förtjäna hans förtroende.
Det kommer du väl?
Jag ska försöka.
Och…
…lås dörren när du är ensam.
Släpp inte in främlingar i huset.
Okej?
Okej, det ska jag inte.
Duktig flicka.
Jösses, varför har vi så mycket pizza?
Nå? Hur mår herr Ko?
Hjärntumören har spridit sig djupt inne i frontalloben.
Vad sa hans läkare? Kan han opereras nu?
Nej, han sa att det är meningslöst nu.
Jösses, jag tycker så synd om herr Ko.
Kära nån.
Vart ska du?
Jag har planer. Jag åker för dagen.
Planer? Med vem? Ska du ta ledigt resten av dagen?
Med Sang-in. Vi ses senare.
Vänta lite.
Va? Jösses, nej. Jag vill inte ha det.
-Stå stilla, okej? -Nej.
Du ska på dejt,
så du måste åtminstone sminka dig.
Ska du träffa honom osminkad? Är du så självsäker?
Jösses.
-Hur ser jag ut? -Du är så söt.
Det ser ut som att vårblommor har blommat på dina läppar.
Vi ses hemma.
Stanna ute så sent som möjligt.
Jösses, du har smink på dig.
Jag sminkar mig varje dag.
Visst. Du är söt varenda dag,
med eller utan smink.
Kan jag fråga dig nåt om Mun-yeong?
Har hon några andra familjemedlemmar än sin pappa?
Några nära släktingar?
Hade det funnits en vuxen som kunde ta hand om henne
hade det slutat annorlunda.
Varför frågar du?
Är professor Kos provsvar så dåliga?
Har hans hjärntumör kommit tillbaka?
Han verkar inte kunna opereras igen.
Vad synd.
Jag ska se hur hon mår och hitta ett bra tillfälle att berätta.
Har Gang-tae…
-Jo, Ju-ri. -Ja?
Nog om Moon Gang-tae och Ko Mun-yeong.
Vi kan väl prata om Nam Ju-ri och Lee Sang-in?
Låt dem ha kul själva.
Det finns så mycket jag vill veta om Nam Ju-ri.
Sen när passar rosa läppstift dig så bra?
Och varför förvandlas du till en annan person när du är full?
Och…
Vem har lärt dig att svära så?
Jag…
I mellanstadiet.
Jag förstår.
Pappa lärde mig att dricka.
Hur mycket kan du dricka då?
Jag måste betala tredubbelt.
Nej, jag måste betala sex gånger summan för att få ut Gang-tae också.
Men allt jag har är…
-Sang-tae. -Ja.
-Det är varmt. Vad gör du där inne? -Ja.
Tja…
-Gick allt bra på restaurangen? -Ja.
Jae-su dricksade mig eftersom vi tjänade mycket pengar i dag.
Han gav mig 30 000 won.
Kunderna ger dricks,
chefer ger bonusar.
Ja, jag fick 30 000 won i bonus.
Jag förstår.
Nån måste ha köpt mycket pizza.
Ja…
Ja. Fröken Ko Mun-yeong. Hon är rik.
Hon är snuskigt rik.
Kom fröken Ko till pizzerian? Varför?
Hon kom till pizzerian för att köpa pizza.
Hon kom inte till pizzerian för att köpa potatis.
Varför frågar du nåt så uppenbart?
Varför är du här?
Han var rädd för att lämna dig ensam här,
så jag blev ombedd att stanna här ett tag.
Herr Lee?
Nej, det var herr Moon Gang-tae.
Stå inte bara där.
Kom och sätt dig.
Herr Moon ringde och frågade herr Lee
om jag får jobba här.
Sa han det?
Herr Lee var också glad att du ska börja
jobba på nästa bok.
Han ville att jag skulle komma hit och stötta dig.
Jaså?
Säg till om du behöver nåt.
Jag behöver inget.
Men jag har en fråga.
Visst. Varsågod.
Nån besökte mig i går kväll
och sa att hon gillar min mamma.
Och det råkade vara…
…min födelsedag.
Är inte det konstigt?
Nej, inte alls.
Varför?
När jag var ett fan av Tony, en H.O.T-medlem,
så gratulerade jag hela hans familj på födelsedagen.
Jag köpte presenter och väntade på honom framför hans bostad,
och cheferna blev väldigt arga på mig.
Och efter att gruppen splittrades
gick jag runt överallt för att få en skymt av dem igen.
Jaså?
Men om du var ett H.O.T-fan,
hur gammal är du?
Ha en trevlig kväll.
Är du säker på att du är yngre än jag?
-"Jag åt frukost. -Jag åt frukost.
-Sen åt jag lunch. -Sen åt jag lunch.
-Och jag åt en liten middag. -Och jag åt en liten middag.
-Jag var hungrig på natten. -Jag var hungrig på natten.
-Varför är det inget med mig? -Varför är det inget med mig?"
-Vad menar du? -Sang-tae.
Varför låter Gil-dong dem bo med honom trots att han alltid är
arg på dem?
Det är för att han är deras beskyddare. Han är vuxen.
Men de är inte ens hans familj.
Det stämmer. De har inte samma efternamn,
och de står inte i samma familjeregister. De är som främlingar.
Om de är främlingar,
varför låter han dem bo med honom?
För att han är deras beskyddare. Han är vuxen.
Du är…
…väl vuxen?
Moon Sang-tae, 35 år.
Född 1984, råttans år. Jag är yngre än jag ser ut,
men jag är inget barn.
Precis. Du är vuxen.
En vuxen som Ko Gil-dong, som kan acceptera andra som en familj.
Ja.
Sang-tae, vill du veta en sak?
Även jag
kämpar för att…
…bli vuxen.
Du… Du kan också bli vuxen.
Du… Du måste bara försöka.
Du måste bara anstränga dig.
Jag antar att du är klar nästa vecka.
Ja, jag är nästan klar.
Det är klart snart. Den blir klar. Slut.
Men…
Hur mycket tänker du betala?
Hur mycket tror du att du kan betala för det här?
Jag vill få betalt när jag är klar.
Kära nån. Jag ser inga fjärilar i blomsterträdgården.
Jag tänker inte rita några fjärilar.
Jag sa ju att jag ville att tavlan
skulle se ut precis som trädgården.
Det finns massor av fjärilar där ute, men väggmålningen har inga.
Det betyder att den inte är komplett. Det betyder att du inte är klar.
Jag gillar inte fjärilar.
Jag vill inte rita fjärilar.
Glöm det då. Men du får inte betalt.
Jag vill inte ha en ofärdig väggmålning.
Men… Men mina pengar…
Men…
Det… Det är nästan färdigt.
Mina pengar… Jösses.
Åh, nej.
O Ji-wang är en bedragare. Han är en lögnare. Det är vad han är.
Han låter trevlig och ser trevlig ut,
men han är en lögnare.
Jag kan inte lita på nån.
Fick du vänta?
Nu går vi.
Varför tog du med alla dina färger?
Du är inte klar med väggmålningen.
Jag tänker inte göra det.
Varför inte?
Jag vill bara inte.
Varför vill du inte?
Du är nästan klar.
Nej, jag vill inte. Glöm det.
Jag vill inte rita fjärilar. Jag vill inte göra det.
Sang-tae.
Kan vi prata?
Stanna.
Sang-tae.
Jösses.
Upp med dig.
Upp med dig. Låt oss prata.
Släpp mig!
Ska du inte rita väggmålningen eller åka till sjukhuset?
Och varför vill du aldrig se sjukhuschef O igen?
Tänker du undvika att svara och fortsätta bete dig som ett barn?
Jag trodde att du var vuxen.
Kom igen. Upp med dig.
Jag räknar till tre.
Ett.
Två.
-Tre. -Direktör O är en bedragare!
Han är en lögnare! Han… Han är värre än folk som röstfiskar.
Han lovade att betala mig när jag är klar.
Så varför… Varför betalar han inte?
Jösses. Sluta fly. Det tillåter jag inte.
-Nej. -Prata med mig.
-Nej, släpp mig. -Prata med mig, Sang-tae.
Nej, jag ska gå. Flytta på dig.
Sluta undvika det och berätta vad som hände.
Släpp mig!
Kan du bara prata?
Det gör ont, va?
Det gör ont när nån slår en, eller hur?
Du skadade mig också. Titta på bitmärket.
Du… Slog du mig?
Slog du din storebror?
Hur vågar du slå din storebror?
Du skadade mig också.
Det gjorde så ont
när du högg mig i huvudet med en penna.
När du knuffade in mig i ett skrivbord kunde jag inte sova sen.
Tror du att jag är tyst för att jag gillar att bli skadad?
Jag tänker inte hålla det inne längre. Jag har fått nog!
När… När du behöver behärska dig, räkna till tre.
Ett, två, tre.
-Nej, du kan räkna! -Lyssna på din storebror!
Bete dig som en då!
Vänta… Sang-tae, jag menade…
Skrek du åt mig?
Hur vågar du skrika på din storebror?
Vågar du skrika på mig?
Hur vågar du? Hur… Hur kunde du?
Hur kunde du göra så mot mig?
Hur kunde du?
Sluta!
Kom hit!
Hallå!
Kommer du att dö snart?
Är det därför du beter dig illa?
Jag hade inget emot det när Sang-tae slog mig.
Men nu när jag har slagit tillbaka…
Vad var det jag sa? Det är hjärtskärande.
Nej.
Jag känner mig så lättad.
Galningviruset är förvånansvärt kraftfullt.
Du har förändrats så mycket.
Jae-su.
Vem är du? Känner jag dig?
Det här är…
…den jag verkligen är.
Moon Gang-tae
tillhör Moon Gang-tae.
Det kommer att svida.
Gang-tae är inte min bror längre.
Han är inte min bror.
Ja, du har rätt.
Han borde inte ha rivit dig. Det är fusk.
Jag har aldrig sett honom som typen som slåss fult.
Han fuskade.
Jag såg honom tidigare och han var mycket mer skadad.
Han är inte min lillebror längre. Vi är främlingar nu.
Vi är främlingar.
-Är ni främlingar? -Ja.
I så fall…
Mamma, varför adopterar du inte Gang-tae som din son?
Det gör jag gärna.
Sang-tae, tack.
Jag ser honom som min son nu.
Nej.
Glöm det. Vi är främlingar.
Sover du?
Jae-su.
Jag vet att du är besviken, men försök att förstå.
Jag och Sang-tae…
Det har bara varit vi två länge.
Vi måste lära oss…
…att umgås med andra.
Men varför måste det vara…
…Ko Mun-yeong?
Hon är den ensammaste personen
jag känner.
Jag börjar med henne.
Ring mig.
Jag är uttråkad.
Jag är hungrig.
Fan också.
Varför läser han mina meddelanden om han inte svarar?
Jag borde kanske inte ha lämnat tillbaka Mang-tae.
Jag sa åt dig att inte öppna dörren för främlingar.
Du lovade.
Varför tog du med den här?
Vad gör du här?
Du sa att du var hungrig.
Vi går ut.
Tänker du verkligen inte berätta?
Vad har hänt med ditt ansikte?
Jag hamnade i bråk.
Med en patient?
-Då får jag sparken. -Vem var det då?
-Vad tänker du göra? -Jag ska spöa dem.
Min bror.
Sang-tae?
Slog du honom?
Nej, vi bråkade bara.
Han slog mig mycket mer.
Sa du inte att han skulle få en ny vän?
Men du slogs bara med honom?
Vad ska du göra nu?
Jag tänker fortfarande på det.
Var det inte du som sa åt mig att tänka innan jag agerade?
Du sa att det inte är dåligt att följa sina instinkter.
Var bara ärlig mot honom.
-Vad menar du? -Säg att du gillar mig
och att du inte kan leva utan mig. Be om hans förståelse.
Det är enkelt.
Jag…
…gillar Ko Mun-yeong.
Jag undrar vad han säger…
…om jag säger det.
När ska du sluta…
…bry dig om din bror och börja bry dig om dig själv?
Har du aldrig haft en dröm?
Nåt du vill göra.
Tja…
Jag har haft tre stycken.
Två av dem har redan blivit verklighet.
Vad var det?
Jag ville åka på en resa
istället för att flytta nånstans.
Och?
Jag ville bråka med min bror.
Visst är det löjligt?
Men du förstår,
jag hade jättekul.
Jag tror…
…att jag äntligen lever ett normalt liv.
Vad är drömmen som inte har slagit in än?
Du kom springandes till mig i dag,
så jag ska uppfylla den.
Nej.
Det är för sent nu.
Varför? Vad är det?
Att gå i skolan i uniform.
-Vad är det här? -Vad är det där?
Upp med dig.
Ät upp.
Jösses, kom igen.
KO MUN-YEONG
Va? Vart ska du?
Vart ska du? Gang-tae!
Vart ska du?
Du.
Du… Ursäkta mig.
Jo…
-Jo… -Gang-tae!
Har du skolkat i dag?
-Kom hit. -Nej.
-Jag skippade bara egenstudierna. -Samma sak.
Varför bär du ens uniform?
-Varför är du inte på jobbet? -Din lilla skit.
Vad…
Du är så irriterande.
Ursäkta mig.
-Hallå där. Flickan med kort hår. -Sluta.
Min bror har nåt att säga dig.
-Kan du ge honom lite tid? -Kan du sluta?
Sluta.
Hon kommer.
Hon kommer hit.
Var en man. Imponera på henne.
Hej.
Jag…
Jo…
Jag känner dig.
Jag såg dig i skolan.
Hon känner dig.
Tja…
Grattis.
Lycka till.
Sang-tae.
Ja?
Jag…
Jag gillar henne så mycket.
Jag gillar henne.
Va?
"Glad."
Han är glad.
Gang-tae är…
Han är…
…glad.
GLAD
Gang… Gang-tae.
Han är… Han är glad.
Ja.
Det stämmer.
Ja.
Min bror…
Han är glad.
Gang-tae är glad.
Jag har aldrig sett honom så här. Det är första gången.
Herregud.
Varför ser du så trött ut?
Herr Lee, jag tror inte att jag passar i det här huset.
Jag har mardrömmar hela natten
och jag får kalla kårar.
Hela min kropp värker…
Jösses, det räcker.
Var är Mun-yeong?
Hon är i sitt arbetsrum.
Du sitter framför din dator!
Det var så längesedan.
Vad kommer den att handla om?
Jag sov inte en blund i natt, för jag var så spänd.
Det blir säkert en fantastisk historia.
Vänta.
Låt mig förbereda mig först.
Jag är redo. Berätta nu. Vad är det?
Här.
Ska det
-likna Bumpety Boo? -Jag har inte handlingen än.
-Vad heter den? -Obestämt.
-Vad är det underliggande budskapet? -Osäker.
-När är den klar? -Nån dag.
-Det betyder att du inte har nåt. -Förmodligen.
Vem ska illustrera?
Min bästa vän.
Ur vägen.
SANG-TAE
-Vad… -Har du ätit?
Har du ätit?
Jag kunde inte äta eftersom vi hade en akutpatient.
Är du hungrig?
Ja, jag är utsvulten.
Kom till restaurangen We Are Family klockan 18,00.
Möt mig på We Are Family.
Mun-yeong.
-Mun-yeong? -Jag håller mig till ämnet.
Det är okej. Det var inte det jag skulle prata om.
Angående din far…
Hjärntumören har kommit tillbaka.
Den går tydligen inte att operera.
De kan inte rädda honom.
Min pappa dog för längesedan,
när jag var 12.
Han har redan dött. Det enda som finns kvar av honom är hans kropp.
Mun-yeong.
Din pappas hjärna är skadad.
Det är därför han har så dåligt minne.
Hans kropp och sinne fungerar inte ihop.
Det är därför han beter sig som han gör.
Men trots det,
är han fortfarande din enda familj.
"Familj"?
Jag är föräldralös.
-Mun-yeong. -Gå. Jag är trött.
Var är du?
Jag är hungrig. Vi äter tillsammans.
Låt mig vara med. Jag vill också med. Var är restaurangen?
Varför inte? Varför får jag inte följa med?
Vänta.
Den vuxna måste äta först. Sen kan du äta.
-Okej. -Har du torkat av händerna?
Har du det? Här. Torka av händerna och ät.
SUMMA: 26 400 WON
Var det jättegott?
Är du mätt?
Ja.
Jag är jättemätt.
Min mage kan explodera.
Din mage borde inte explodera.
Om din mage exploderar dör du.
Det… Det är din veckopeng.
"Kunderna ger dricks, chefer ger bonusar."
Och storebröder ger veckopeng.
Det är en synd att spendera för mycket. Se till att inte spendera för mycket.
Jag… Jag ger dig mer om det tar slut.
Oroa dig inte.
Tack.
Jag ska inte spendera för mycket.
SUMMA: 46 200 WON
Köp middag till mig också.
Fan också.
Jösses.
Bjud mig på middag.
Betala för mig också. Köp middag till mig också.
Fan också.
Varför utesluter du mig? Köp middag till mig också.
Ursäkta mig.
Hur mycket är hon skyldig?
Ge mig veckopeng då.
Ingen ger mig sådana saker,
och jag har ingen familj att äta med.
Jag är verkligen föräldralös nu.
Nu åker vi hem.
Sang-tae.
Jag vill ha en storebror som du!
Kom igen, Gang-tae!
Ko Mun-yeong!
Ko Mun-yeong…
Mun-yeong, kom hit!
Skynda… Mun-yeong. Kommer ni inte?
Ko Mun-yeong. Moon Gang-tae. Kom. Skynda er.
Skynda…
Sang-tae, känner du till sagan Den fula ankungen?
Ja.
De andra ankorna är elaka mot den fula ankungen.
De mobbar honom
för att han ser annorlunda ut.
Så han känner sig ensam
och lämnar sin familj, eller hur?
Mun-yeong, spring inte nedför trappan!
Du kommer att skada dig! Det är farligt!
Spring inte.
Vad tror du hade hänt
om mamman gav mycket kärlek
till den fula ankungen?
Då hade den inte stuckit.
Om den vuxna omfamnar barnen
kan ankorna och svanarna
komma överens och leva tillsammans.
Hej, ankan. Kycklingar.
Bråka inte med varandra, okej?
Sang-tae.
Är du en vuxen som vet hur man omfamnar andra?
Ja.
Jag är vuxen. En vuxen.
Jag…
Jag är vuxen som Ko Gil-dong.
MORDET PÅ HÄXAN FRÅN VÄST
Familjeregistret är inte allt.
En familj är…
Ett, två, tre.
Man blir en om man tar ett familjeporträtt.
GANG-TAE ADRESS TILL FOTOSTUDIO
Jag hatar barn och djur.
För de ber om kärlek…
Släpp. Släpp mig.
Det får mig att gilla dem.
Tänk om fjärilen dyker upp igen?
Låt inte det förflutna fånga dig.
Då kan jag bara öppna dörren och gå ut.
-Man kan inte se dörren. -Jag började äntligen
få lust
att leva som alla andra.