EN ORIGINAL SERIE FRA NETFLIX
Ko Mun-yeong.
Lad mig gå.
Lad os tale…
Den havde tre par vinger.
Den mutantsommerfugl
er en ener.
Det er den sommerfuglebroche, min mor har designet.
Men hvad laver den
på Sang-taes vægmaleri?
Nej.
Det er ikke, som du tror.
Det skulle du have sagt, da jeg spurgte.
Jeg stikker ikke af.
Så følg ikke efter mig.
Jeg må tænke.
Lad os tales ved senere.
Hr. Lee.
Kan du se til Mun-yeong?
Jeg fortæller dig selv detaljerne.
Gør mig en tjeneste.
Hallo?
Herovre.
Han satte sig under vasken og vil ikke komme ud.
Hvad er der med ham?
Hvad laver den mor-
og babysommerfugl der?
Hvad laver de på mit vægmaleri?
Nogen har tegnet dem.
Nej, det er ikke godt.
Sang-tae.
Kom ud.
Sommerfuglen, der dræbte min mor, er efter mig.
Den er efter mig.
Den kom hele vejen hertil. Åh nej.
Det er ikke en mor-
og babysommerfugl.
Det er en muteret sommerfugl med tre par vinger.
"En muteret sommerfugl"?
Så det er ikke sommerfuglen, jeg så?
Nej.
De er mutantsommerfugle, men de er ret almindelige.
Jeg så også nogle stykker i haven.
Jeg har aldrig set en.
Det er nok, fordi du er bange for sommerfugle.
Nogen må have tegnet den på dit vægmaleri,
fordi den er interessant og unik.
Hvorfor skulle nogen gøre det mod mit vægmaleri?
Det er så uhøfligt.
Ja, ikke?
Jeg finder den person og giver vedkommende en lærestreg.
Kom så ud.
Er det en anden sommerfugl?
Sang-tae.
Du lovede mig,
at du ikke ville stikke af,
selv hvis sommerfuglen dukker op.
Ja, det lovede jeg.
Et løfte er ikke noget, man kan tage så let på,
så jeg stikker ikke af.
Men hver gang jeg ser en sommerfugl, får jeg hovedpine.
Hvis du hjælper mig lidt, kan jeg overvinde det.
Det skal jeg nok.
Du er fantastisk, Sang-tae.
Sang-tae.
På grund af dig kan din bror ikke tage på arbejde,
og jeg kan ikke lave frokost.
Du forstyrrer alle.
Okay. Undskyld.
Kan du tage dig af min bror i dag?
En undskyldning er ikke nok.
Du skal blive her og være min assistent.
Her.
Vil du betale mig?
Hvis du arbejder hårdt.
Arbejder hårdt?
Jeg skal lægge min taske, før jeg tager den på.
-Men dog. Tag den af. -Du godeste.
Du godeste.
-Skal vi fjerne den? -Ja.
Hvad laver I der?
Det var åbenbart ikke Sang-tae, der malede den.
Han råbte, at han ville af med den, så vi ville slette den.
Ja, det bør I gøre for ham.
KAPITEL 14 HÅNDEN, HAVTASKEN
DIREKTØRENS KONTOR
Jeg så også sommerfuglen.
Nogen må have gjort det for sjov, mens jeg var på forretningsrejse.
Lad os se hvem.
Hvad? Hvad laver frk. Park der?
Læs hendes bøger, når du får tid.
Jeg ville ikke kunne relatere til de historier.
Jeg er til brutale og fjollede kærlighedshistorier eller gys.
Kan han lide moren? Doolys mor.
Jeg gav den til Sang-tae som gave.
Sang-tae og jeg er blevet tætte.
Var I tre på tur i en campingvogn?
Min datter…
På trods af det, hun har været igennem,
har frk. Ko klaret sig godt.
Hvor blev den af? Jeg er sikker på, den var her.
Hvor blev den af?
Jeg er sikker på, den var her.
Den var her.
Dø.
Dø, dit… Dit monster.
Du vil
ende som din mor.
Min mor
blev myrdet.
Den sommerfugl…
Den sommerfugl dræbte min mor.
Jeg elsker dig, min datter.
Du er mit andet jeg.
Det er jeg ked af.
Jeg kan ikke se på dig lige nu. Undskyld.
Hun var lige foran mig,
men jeg anede det ikke.
Jeg lod den kvinde passe på Sang-tae
og takkede hende endda for det.
Det er min skyld. Bebrejd ikke dig selv.
Nu hvor vi ved, hvem Do Hui-jae er,
bør vi fokusere på at finde hende hurtigt.
Jeg beder politiet om at starte efterforskningen.
Du skal ikke komme på arbejde et stykke tid.
Bare bliv hos din bror og frk. Ko.
Men hvorfor blev hun på hospitalet så længe,
når der er overvågningskameraer overalt.
Jeg havde det så sjovt.
Hr. Ko.
Jeg…
…fortryder ikke længere
noget i livet.
Fortryder du intet?
Du sagde, du elskede mig.
Hvordan kan du sige det, når du sagde, du elskede mig?
Du dræbte kvinden, du elskede.
Så du har ingen ret til at dø i fred, skat.
Har du ikke noget at sige til mig?
Det er 20 år siden.
Jeg har ventet i 20 år.
Sikke en skam.
Ved du,
hvorfor jeg lod dig leve?
At se dig leve dit liv i smerte så længe
og at se dig dø så miserabelt,
føltes så opløftende.
Det var så svært.
Der er overvågningskameraer overalt.
Og O Ji-wang, den snu mand, er meget kløgtig.
Så jeg må sige,
det var meget spændende.
Nej.
Nej…
Gør ikke
Mun-yeong fortræd.
Vores smukke datter?
Hun har klaret sig godt, ikke?
Du har ingen anelse om,
hvor meget jeg har prøvet at tage mig af hende i al den tid.
Du sagde, du vil dø.
Lad mig hjælpe dig.
Giv slip, dit svin! Jeg dræber jer!
Giv slip!
Du skal bevise,
at du ikke er en kujon.
Jeg gjorde mig umage for, at hun blev perfekt.
Men jeg kan ikke lide
den måde, hun opfører sig på nu.
Ved du, hvordan man får børn til at adlyde deres forældre?
De bliver ekstremt lydige,
når man fjerner det, der gør dem mest glade.
Nej… Vær sød…
Farvel.
Nej…
Mun-yeong…
Mun-yeong.
-Hvad vil du? -Hvad?
Jeg ville høre, om du har det godt.
Jeg har det aldrig godt.
Kom du bare for at spørge mig om det?
Nej, det kan man ikke sige.
Jeg ville vide, hvordan det går med din nye bog,
så jeg kom forbi for at tjekke.
Jeg sendte manuskriptet i en e-mail i morges.
Gjorde du?
Tænk, at du allerede er færdig med udkastet. Du er fantastisk.
Man får tingene gjort hurtigt, når man koncentrerer sig.
Hvad synes du? Er den sjov?
Et mesterværk?
Det er alle mine værker.
Ja, klart.
Du må hellere gå.
Jeg var vågen hele natten, så jeg er træt. Jeg tager en lur.
Okay. Godt arbejde.
Få noget søvn. Jeg smutter nu.
Hej.
Jøsses.
Nej, hun er slet ikke okay. Det er slemt.
Hun har aldrig set på mig med et smil på læben.
Jeg har en dårlig fornemmelse.
Jeg venter lige her.
Så kom og fortæl mig, hvad der skete.
Okay.
Jeg er der om lidt.
Gang-tae.
Jeg har tjent 30,000 won i dag på jobbet.
Nej, det er min snack.
Her. Det er dine lommepenge. Det er 10,000 won.
Og her er 10,000 won til Mun-yeong.
Det er mine.
Det er okay. Du kan få det hele.
Vil du ikke have lommepenge?
Sang-tae, lad mig give dig et lift.
Kan du blive i huset et stykke tid?
Helt alene? Hvorfor?
Har I skændtes?
Du har skændtes med Mun-yeong igen, ikke?
Jo.
Jeg begik en fejl.
Så hun er virkelig vred.
Jeg må bede hende om tilgivelse.
Jeg sagde, I ikke skulle skændes.
Sagde jeg ikke, at det er bedre at kysse end at skændes?
Jeg ringer, når vi er færdige.
Lad os gå.
Bare sig undskyld.
Vær høflig. Du skal være høflig.
Hvis du er høflig, får du ikke så meget skældud.
Okay.
SYGEPLEJERSKESTATION STUEETAGE
Gad vide, hvem der tegnede sommerfuglen på væggen.
Hr. O.
Hvornår kommer frk. Park hjem fra ferie?
Aldrig, håber jeg.
Hun tog fri i fem dage.
Tror du ikke, hun er udbrændt
på grund af det med hr. Ko Dae-hwan?
Jeg er ikke sikker.
Gud, hvor mærkeligt.
STUEETAGE LOBBY TRAPPE
Hvorfor kan jeg ikke finde optagelserne fra lobbyen?
Jeg skulle sende videofilen, så jeg flyttede den til et USB-stik.
-Hvem er det til? -Det behøver du ikke vide.
Frk. Nam, kan vi tale sammen?
Okay.
Udarbejd hendes opsigelse?
Hvorfor? Er frk. Park syg?
Du finder snart ud af hvorfor.
Jeg ved, det bliver svært,
men jeg vil bede dig føre tilsyn med sygeplejerskerne,
da du er den, der har arbejdet her længst.
Og sørg for, at patienterne ikke bliver ophidsede.
Okay.
Du godeste.
Mange tak.
Direktør O.
Ja?
Hvis noget generer dig,
så drik og tal med min mor, som du gjorde før.
Hold det ikke for dig selv.
Jeg kan gøre alt, hvad jeg vil,
når jeg bliver arbejdsløs.
"Arbejdsløs"?
Vil han gå på pension?
Jeg kan ikke tro det.
Hvordan kan der være et så uheldsramt forhold?
Tror du, vi er uheldsramte?
Hvad ville du ellers kalde det?
Sig ikke, at du bliver hos Mun-yeong,
efter du ved, hvad der skete.
Det gør jeg.
Mun-yeong er…
Hun er bare Ko Mun-yeong.
Ikke Do Hui-jaes datter.
Do Hui-jae
blev født ind i en prestigefyldt lægefamilie.
Men af en eller anden grund
droppede hun ud af medicinstudiet på tredje år
og samlede en pen op i stedet for en skalpel.
Da hun blev gift, brød hun kontakten med alle i familien,
blev på dette slot og lavede ikke andet end at skrive.
Du godeste. Jeg har kendt Mun-yeong i ti år.
Men det er alt, jeg ved.
Hun havde sådan en forfærdelig barndom,
men folk fra forlagsfirmaer ville have fat i hende
dag og nat.
De ville have udgivelsesrettighederne til den sidste bog
i serien, hendes mor skrev:
Mordet på Den Onde Heks fra Vest.
De var som en flok skadedyr.
Hvad skete der med den sidste bog?
Som du allerede ved, blev den aldrig udgivet.
Den færdige version forsvandt.
Mun-yeong.
Har min mor…
…virkelig dræbt…
…din mor?
Sommerfuglen, der pinte din bror hele livet
og gjorde dit liv elendigt…
Var det virkelig min mor?
Det er ikke sandt, vel?
Jeg tager fejl, ikke?
Det kan ikke passe.
Hvor længe har du vidst det?
Ikke indtil for nylig.
Mun-yeong.
Hør godt efter.
Du er ikke som din mor.
Uanset hvad der sker,
forlader jeg dig ikke.
For mig
er du den pige, jeg har kunnet lide,
siden jeg var dreng.
Hykler.
Den snu ræv ignorerer mine opkald igen.
Jae-su, spis nogle kopnudler.
Sang-tae.
Er du sikker på, Gang-tae sendte dig,
fordi Ko Mun-yeong er sur på ham?
Det lyder som en stor løgn.
Det blødkogte æg er til dig. Det hårdkogte æg er til mig.
Jeg føler, de sendte dig herhen,
så de kan bruge tid på intime og romantiske ting,
mens du er væk.
Jae-su.
Ikke? Er du enig?
Hun så trist ud. Det var et trist udtryk.
Hvad?
Mun-yeongs ansigt…
Udtrykket i hendes ansigt…
Hun var bange.
Hun var trist.
Hvorfor?
Hvorfor så hun sådan ud?
Hvad bringer dig hertil?
Ju-ri bad mig om at se til dig.
Hun sagde, du havde problemer.
Du godeste.
Hun må have lært nogle ting, mens hun arbejdede på hospitalet.
Hvad er det? Vil du virkelig gå på pension?
En del af mig vil, og en del af mig føler, jeg bliver bedt om det.
Jeg kan intet gøre, efter jeg er blevet forrådt
af en, jeg stolede på.
Du siger, du ikke kan gøre noget, men du ser ud til at have det godt.
Hvad skete der?
Jeg gjorde mig til og troede, at jeg vidste alt.
Jeg holdt frk. Ko og Sang-tae her
og tænkte, at dette sted
ville hjælpe dem med at hele og få det bedre.
Men det endte kun med at skade dem.
Hvad skal jeg gøre, Sun-deok?
Jeg har så ondt af dem.
Jeg burde vide bedre i min alder.
Voksne kan ikke altid have ret.
Vi begår fejl, til vi dør.
Du kan ikke altid redde folk, bare fordi du er læge.
Du er ikke Jesus.
"Det er okay ikke at være okay."
Det står lige der.
Sun-deok.
Vil du være den næste direktør?
Du godeste. Næste direktør, min bare røv.
-Jeg er hjemme. -Hej, velkommen hjem.
Lad os spise riskugler til aftensmad.
Det lyder godt.
Men skal du dele dem ud til de nødlidende eller hvad?
Hvorfor så mange?
Når vi er færdige, skal de bare i fryseren.
Så varmer man dem, når man er sulten.
Det er godt, når man ikke gider lave mad.
Jeg skal aflevere dem hos frk. Ko i morgen.
Hvad? Hvorfor tager du derhen?
Jeg hører, Sang-tae skal bo i huset på tagterrassen et stykke tid.
Det betyder tydeligvis,
at der foregår noget mellem Gang-tae og Mun-yeong.
Og jeg er ret sikker på, de springer deres måltider over.
Jeg ved ikke, hvad der foregår,
men når man har det svært,
er mad det, der får en i gang, ikke ens indstilling.
Frue…
Jeg respekterer dig så meget. Jeg elsker dig virkelig.
Hvad er der med ham?
Spis din mad, græd
eller fortæl hende, at du kan lide hende. En af delene.
Det er lækkert.
Her.
Kan vi tale, når du er færdig med at spise?
Ja, selvfølgelig.
Må jeg komme ind?
Ja.
Sid ned.
Okay.
Du godeste, jeg bliver nervøs af en eller anden grund.
Ja, sid ned.
Hvad ville du tale om?
Tror du, det er okay?
Undskyld? Hvad mener du?
Jo, ser du,
det var underligt at forlade hospitalet sådan i morges.
Jeg har ringet, men ingen svarer.
Jeg er bare bekymret.
Ved du, hvad der foregår?
Jeg tror ikke, du skal være bekymret.
Hvordan kan jeg lade være?
Ju-ri.
Så er det nok.
-Undskyld? -Hvor meget længere
vil du fortsætte med at tale om Moon Gang-tae?
Jeg forstår det.
Selv når jeg tænker på ham, bliver jeg bekymret,
og mit hjerte græder for ham.
Nej.
Jeg taler om Mun-yeong.
Jeg kan ikke lade være med at bekymre mig om hende.
Jeg er vild med dig.
For at være ærlig, så kan jeg også
lide
Mun-yeong.
Du godeste, hvor skønt.
Venskabet mellem jer to er…
Åh, gud. Det, jeg spiste før, driller min mave.
Undskyld mig.
Få noget søvn.
Er alt okay?
Ring, hvis du keder dig.
JU-RI
Jeg var knust,
ligesom du er nu.
Jeg benægtede det, fordi jeg ikke ville tro det.
"Hvorfor er det,
at sådan noget kun sker for mig?"
Jeg hadede det.
Men intet af det betyder noget.
Når jeg ser dig
smile til mig,
glemmer jeg alt andet.
Sommerfuglen
og endda min mor.
Jeg glemmer alt andet,
undtagen os to.
Ser du, Mun-yeong…
Du har ikke gjort noget galt.
Det gælder os alle.
Vi gjorde intet galt.
OK PSYKIATRISK HOSPITAL
Skal vi snuppe en drink? Det er længe siden.
Jeg vil ikke drikke med en gammel prut.
Skal du tale så uhøfligt til din far?
Hvad sker der? Hvad går der af dig?
Du bruger aldrig tid med mig.
Siden hvornår bekymrer du dig om mig?
Når jeg bad dig hænge ud med mig,
brugte du hellere tiden på dine patienter.
Jeg har det med at forsømme dem, der er tættest på mig.
Giv mig lige en chance.
Hvad vil du have? Soju eller øl?
Makgeolli.
Fint.
Cha-yong.
Undskyld.
Jeg har noget
At sige til dig
Jeg har noget
At sige til dig i aften
Jeg giver
Alt til dig
Jeg giver dig
Mit hjerte fyldt med kærlighed
Hvis det er for dig
Er der intet, jeg ikke kan gøre
Jeg vil vise dig stjernerne
Så du kan holde dem i dine hænder
Jeg har noget
At give dig
Jeg har noget
At give dig i aften
Jøsses, Jae-su tager livet af mig.
Han har snorket uafbrudt. Så højt!
Kors.
Hvad?
Ingen opkald?
Er de ikke blevet gode venner endnu?
De må hellere blive venner snart, så jeg kan tage hjem.
KO MUN-YEONG
Nummeret, du har ringet til, er ikke tilgængeligt…
Skal jeg bare besøge hende?
Ju-ri, jeg bestiller noget kaffe.
-Vil du have kaffe? -Jeg vil have iskaffe.
Jeg tager en latte.
Okay.
En iskaffe og en latte.
Sådan.
Jeg har ikke set hr. Moon siden i går.
Han tog lidt fri.
Hvad?
Ud af det blå?
-Virkelig? -Hvorfor spørger du?
På grund af det, der skete for noget tid siden,
ville jeg invitere ham ud at spise eller noget.
Det kan du, når han er tilbage.
Har nogen ringet til mig?
Hvem?
Din far?
Ja.
Hvad skal vi gøre, hvis han ringer?
Tja…
Jeg vil tale med ham.
-Okay, forstået. -Tak.
Hav en god dag.
Kors.
Jeg håber ikke, hun vil donere sin lever til ham.
Hvem ved?
Forresten, hvorfor bad hr. Moon pludselig om at få fri?
Ko Mun-yeong.
Luk mig ind.
Der er sket underlige ting
i forbindelse med din far.
Sådan fandt jeg ud af det.
At din mor
er i live.
Park Ok-ran.
Er patienten min mor?
Var det derfor,
du kom til mig den aften?
Nej.
Det er
oversygeplejersken.
Hvad?
Park Haeng-ja.
I går
tegnede hun sommerfuglen på vægmaleriet
og forsvandt.
Det kan ikke passe.
Er den kvinde min mor?
Der er godt nok gået to årtier,
men selv hvis hun havde fået plastikkirurgi,
ville jeg have genkendt hende.
Både din far
og direktør O
har kendt hende længe,
men anede det ikke.
Frk. Ko Mun-yeong.
Direktøren vil gerne tale med patientens værge.
Umuligt.
Brochen i kælderen er også væk.
Jeg er sikker på, den var der.
Det betyder, at mor var her.
Hun har holdt øje med far
og os, helt tæt på.
Hun har set alt.
Forsvind! Ud af huset med det samme.
Ud! Nu!
Ko Mun-yeong.
Jeg forlader dig aldrig, når du er her alene.
Jeg lovede at beskytte dig.
Nej, du kan ikke beskytte mig.
Så beskyt din bror. Gør det!
Forsvind! Vær sød!
Ud!
Vær sød at forsvinde…
Hvordan er det muligt…
Jeg beder dig.
Vær sød.
Hey, det er… Det er mig, din bror.
Er Mun-yeong okay?
Er hun stadig vred på dig?
Er I ikke blevet venner endnu?
Mun-yeong
har det ikke godt.
Har hun det ikke godt?
Hvad er der med hende? Har hun det dårligt?
Når man har fysiske smerter, græder man.
Men er man ked af det, klynker man som en hund, når man sover.
Klynker hun sådan?
Ja.
Jeg kan høre hende klynke.
Åh nej. Hvad gør vi?
Har hun stadig snor på?
Du kan bare skære den af for hende.
-Sang-tae. -Ja?
Sang-tae.
Hej.
Græder du?
Nej.
Jeg er okay.
Hun skal nok klare sig,
så bare rolig.
Jeg leverer…
Jeg… Jeg tager afsted.
Gider du?
Men du kan ikke tage derhen, før Gang-tae ringer.
Nej. Du behøver ikke tage med.
Jeg tager med Seung-jae. Vi er straks tilbage.
Jeg skal arbejde.
Nej, jeg… Jeg skal derhen.
Frk. Kang, ved du, hvordan man laver grød?
Den slags, man spiser, når man er syg?
Grød? Hvorfor?
-Nyd din kaffe. -Mange tak.
Mange tak.
Tak for kaffen.
Hvorfor har jeg ikke set hr. Moon de sidste par dage?
-Han tog lidt fri. -Aha.
Jeg ville dem her til ham.
Du godeste, frk. Lee A-reum er så smuk.
Har hun det godt i USA?
Jeg vil snart udskrives, så jeg kan besøge hende.
Sig til, når hr. Moon er tilbage.
Hr. Moon er så populær blandt alle patienterne.
Ikke? Ju-ri var også fuldstændig forelsket i ham.
Undskyld mig. Vi er fra politiet.
Vi skal tale med direktør O.
Kom med mig. Denne vej.
Hvad sker der? Hvad laver politiet her?
Er det på grund af frk. Park Ok-ran?
Sang-tae. Slap af.
Vent. Pas på!
Jøsses.
Sang-tae!
Hvorfor har du Sang-tae med? Han bliver bekymret.
Jeg lader altid, som om jeg tror på dig,
men ikke denne gang. Du kan ikke narre mig.
Hvad mener du?
Læg det væk. Lad os komme ud.
Jeg føler mig kvalt her.
Mun-yeong, har du det dårligt?
Er du slet ikke sulten?
Jeg har taget noget grød med til dig.
Det er ikke fra en butik.
Frk. Kang har lavet denne vegetargrød.
Gå din vej.
Gå med dig, Sang-tae.
Du skal have noget grød for at blive rask snart.
Du kan lide vagtelæg, Mun-yeong.
Jeg giver dig mad, okay?
Du har det ikke godt i dag,
så det er okay at blive madet som et lille barn.
Sang-tae.
Ja?
Undskyld.
Det er min skyld.
Tilgiv mig.
Tilgive dig?
Undskyld. Jeg er ked af det.
Hvis du vil sige undskyld for noget, skal du se på personen og sige det.
Det er uhøfligt at undskylde uden at se på personen.
Her, tag noget.
Tilgiv mig.
Okay. Jeg tilgiver dig, hvis du spiser det her. Her.
Min arm er ved at blive træt, Mun-yeong. Kom nu. Tag noget.
Ja! God pige.
Se dig lige. Du kan vist lide det.
Du godeste, du er sådan en god pige.
Hvad med bare tre skeer mere? Bare tre til, okay?
Når man er syg, er det vigtigt at tygge grundigt
så man kan fordøje det.
Mun-yeong, du er sådan en god pige.
Her. Godt gået.
Du må ikke skændes med Gang-tae.
I to burde bare finde ud af det.
Et kys er bedre end et skænderi.
Okay?
Græd ikke.
Du har det vist meget dårligt, Mun-yeong.
Du må have følt dig meget syg.
Du får lidt mere.
Undskyld, Sang-tae.
Okay. Du spiste det her,
så jeg tilgiver dig.
Bare to… To skefulde mere.
God pige.
Så sommerfuglen
blev tegnet på Sang-taes vægmaleri.
Ko Mun-yeong
flippede ud og stak af, da hun så det,
og du har prøvet at passe på hende
helt alene, mens du selv var fortvivlet.
Er sommerfuglen
hendes mor?
Det kom jeg frem til efter at have tænkt, så det knagede.
Jeg har nok ret.
-Sig det ikke til Sang-tae… -Nej, mand.
Så dum er jeg ikke.
Tak.
Og undskyld.
Gang-tae.
Ja?
Bare acceptér det.
Så vil du være mere afslappet.
Acceptér hvad?
At du er svag.
Du er slet ikke stærk.
Du er en total svækling.
Både du og kvinden, Ko Mun-yeong.
Det er altid de svage, der spiller seje.
Det er for meget.
Og fordi du er svag,
kan du ikke bare forlade svage mennesker.
Du læner dig op ad dem og omvendt.
Svæklinge tiltrækker hinanden som magneter.
Så I må hellere holde sammen.
I svæklinge bør slå jer sammen og holde sammen.
Så bliver I uovervindelige.
Du har sikkert hørt ordsproget:
"Sammen er vi stærkere,
hver for sig er vi intet."
Det sagde præsident Kim Dae-jung.
Præsident Rhee Syng-man.
Ikke præsident Kim Dae-jung.
Virkelig?
Jeg tog fejl igen.
Hun spiste fem skefulde grød. Fem skefulde.
Jeg madede hende.
Mange tak.
Du er så god, Sang-tae.
Har Mun-yeong forresten gjort noget meget slemt?
Hvad?
Hun blev ved med at sige undskyld.
Hun græd og bad mig om at tilgive hende.
Jeg sagde, at jeg ville tilgive hende, hvis hun spiste grød,
og det gjorde hun.
Så jeg tilgav hende.
Virkelig?
Ja, jeg gav hende min tilgivelse.
Gjorde du?
Forresten,
har du det også skidt?
Sang-tae.
Giv mig et kram.
Kom her.
Og…
…klap mig på ryggen.
Okay.
Sang-tae.
Ja?
Jeg er bange.
Hvad? Er du bange?
Det er, fordi du er den yngste. Den lille bror.
Vil du beskytte os?
Jeg er ældre end jer, så jeg vil beskytte jer.
Jeg er din værge.
Jeg er lettet.
Gudskelov, jeg har en storebror som dig.
Du skal ikke ignorere mine opkald. Jeg bliver vred.
Okay, det lover jeg.
Ring, når Mun-yeong har det bedre.
Hun skal tjekke mine lektier.
-Jeg ringer til dig. -Okay.
-Farvel. -Kom sikkert tilbage.
Okay.
HÅNDEN, HAVTASKEN
"Engang for længe siden
blev en smuk lille pige
født ind i en rig familie.
Hun var lige så smuk og fejlfri som magnolier.
Hendes mor elskede hende så højt,
hun svor at gøre alt for sit barn.
Hun ville endda vise hende solen og månen.
Da barnet begyndte at spise fast føde,
var hendes mor var henrykt.
'Mit søde barn.
Jeg vil give dig alt, hvad du vil spise.
Åbn munden helt op.
Sådan her.'
Da barnet begyndte at gå,
løb hendes mor hurtigt hen, hvor hun var.
'Mit søde barn.
Jeg bærer dig.
Kom nu. Hop op på min ryg.'
Efter at have opfostret barnet ved altid at give hende
alt, hvad hun havde brug for, sagde moderen dette:
'Mit elskede barn.
Jeg har brug for hvile nu.
Kan du
skaffe mig noget mad?'
Så talte barnet.
'Mor, jeg har ingen hænder.
Jeg brugte dem aldrig,
så de er forsvundet.'
'Så mit søde barn,
kan du bære mig på ryggen?
Mine ben gør ondt.'
Så sagde barnet det her:
'Mor, jeg har ingen fødder.
Du bar mig altid på ryggen,
så jeg har aldrig trådt på jorden.
Men i stedet har jeg en kæmpe mund.'
Og hun åbnede sin enorme mund.
Så råbte moderen i vrede:
'Du er alligevel ikke mit perfekte barn.
Du er som en ubrugelig havtaske.
Du kan kun spise det, jeg giver dig.
Du kan ikke gøre noget selv. Du er en total fiasko.'
Så smed moren barnet ud i det fjerne hav.
Siden den dag er det blevet sagt, at fiskere kan høre
et spædbarn græde på uhyggelige, blæsende dage på havet.
'Mor.
Mor.
Hvad har jeg gjort?
Vær sød.
Kom og hent mig.
Vær sød,
kom tilbage
og hent mig.'"
Denne bog var din eneste fiasko,
men det er min favorit af alt, du har skrevet.
Eftersom du også er forfatter, er du sikkert klar over det.
Alle fiaskoer
må kasseres.
KRIMINALROMAN MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST
SELVMORDSBOMBER
Det er længe siden.
Jeg skylder dig en tjeneste.
Jeg vil gerne betale dig tilbage.
Jeg giver dig noget at skrive om. Det er for længe siden.
Hr. Lee!
Vi har et kæmpe problem!
Hr. Lee!
Lee Sang-in!
Sang-in!
Hej, Mun-yeong.
Hvad er det?
Hvad?
MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST UDGIVES SNART
Pokkers. Hvad fanden foregår der?
SANGSANGESANG UDGIVER MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST 10
Hvad gør vi, hr. Lee?
Alle ringer for at spørge, om vi faktisk vil udgive
den sidste bog i serien.
Hvem udgav den første artikel om det?
Avisfirmaet Selvmordsbomber står som kilde.
Selvmordsbomber?
Er det ikke ham kritikeren, Mun-yeong skubbede ned ad trappen?
Okay, bare svar på opkaldene.
Fortæl alle, at det er sandt.
Er du gået fra forstanden?
Du ryger i fængsel, hvis du bliver taget for at lyve.
Gør ikke noget, du ikke kan fikse.
Jeg tager mig af det hele, så gør, som jeg siger.
Jeg må se Mun-yeong.
Pokkers. Det er skørt, Mun-yeong!
Kom til mig.
Mor.
SANGSANGESANG UDGIVER MORDET PÅ DEN ONDE HEKS FRA VEST 10
HR. LEE
Hej.
Jeg læste artiklen.
Kors.
Ja, hej.
Hej!
Hvordan har du det?
Ret godt.
Frk. Park, du er så smuk i dag.
Du ser helt anderledes ud.
Virkelig?
Du genkendte mig sikkert ikke.
Nej.
Det er rigtigt. Jeg er en anden i dag.
MIN BROR
SANG-TAE
Hey, hvorfor… Hvorfor?
Hvad sker med den skøre artikel? Hvad tænkte du på?
Hvorfor skabe problemer?
Du ved,
at jeg ikke er typen, der venter tålmodigt.
Jeg ved,
hvordan jeg kan provokere min mor,
så hun kommer til mig.
Mun-yeong, kom nu.
Gang-tae
kan ikke fange sommerfuglen,
fordi han er
en kujon.
Jeg må gøre det.
Ja, du har ret.
Do Hui-jae kontaktede mig.
-Jeg skulle tage manuskriptet med. -Hvorhen?
Jeg møder hende alene. Du bliver her…
Nej, hun er efter mig.
Hvor skal du møde hende?
-Mun-yeong. -Hvor skal du møde hende?
Sang-tae!
SANG-TAE
-Hvor er du… -Åh, hr. Moon.
Du leder altid efter din bror.
Sang-tae.
Sang-tae!
Hvis du gør ham fortræd,
tilgiver jeg dig aldrig.
Kun dem, der gør noget forkert, søger tilgivelse.
Jeg har ikke gjort noget galt.
Hvor kan vi mødes?
Det forbandede slot.
Klarer du det virkelig alene?
Ja.
Tag Mun-yeong med
et sted langt væk.
Så langt væk, du kan.
Hvor skal du møde hende?
Hvad?
Vi er der næsten.
Hvor skal du møde hende?
Stop bilen.
Jeg sagde, stop bilen. Nu!
Ko Mun-yeong, vær sød at lytte til mig denne gang.
Du må ikke tage derhen.
-Stop bilen. Jeg sagde, stop! -Mun-yeong!
Gang-tae er alene.
Han er der helt alene!
-Kør ind til siden. Nu. -Gør det ikke.
-Træk ind til siden! -Mun-yeong!
Træk ind til siden! Nu!
Mun-yeong!
Ko Mun-yeong!
Sang-tae.
Sang-tae!
Sang-tae.
Hold op med at lade som om.
Hold op med at lade, som om det ikke gør ondt.
Du vil gøre det
foran mig. Ikke kun Sang-tae.
Hvorfor er alle
så søde ved mig?
Lad os tænke på det som et mareridt.
Jeg kan godt.
Er din datter
et kunstværk for dig?
Hun vil ikke lytte til mig på grund af dig!
Giv op.
Den skøre slutning, du drømmer om,
kommer aldrig.
Tekster af: Nynne Marie Vogt