ORIGINALNA NETFLIX SERIJA
Ko Mun-yeong.
Pusti me.
Molim te. Razgovarajmo…
Imao je tri para krila.
Taj leptir mutant
je jedinstven.
To je leptir s broša koji je moja mama dizajnirala.
Ali što taj leptir radi…
na Sang-taeovu muralu?
Ne.
Nije to što misliš.
To si trebao reći kad sam prvi put pitala.
Ne bježim.
Pa me prestani slijediti.
Trebam vremena da sama razmislim.
Razgovarajmo poslije.
G. Lee.
Možete li otići vidjeti Mun-yeong?
Detalje ću vam reći u četiri oka.
Molim vas za uslugu.
Halo?
Ovamo.
Spustio se pod sudoper i neće izaći.
Što nije u redu s njim?
Što… Što ta mama
i beba leptir rade ondje?
Što… Što rade na mom muralu?
Netko ih je nacrtao.
Ne, to nije dobro.
Sang-tae.
Hajde izađi.
Leptir… Leptir koji mi je ubio mamu došao je po mene.
Došao… Došao je po mene.
Došao je sve dovde. Oh, ne.
To nisu mama
i beba leptir.
To je mutirani leptir koji ima tri para krila.
„Mutirani… Mutirani leptir“?
Znači, to nije leptir kojeg sam vidio?
Nije.
To su leptiri mutanti, ali zapravo su dosta česti.
I ja sam ih vidio nekoliko u vrtu.
Ja… Ja ih nikad nisam vidio.
Vjerojatno zato što se bojiš leptira.
Netko ga je sigurno dodao na tvoj mural
jer je vrlo zanimljiv i jedinstven.
Zašto… Zašto bi to netko napravio mom muralu?
To je tako nepristojno.
Znam, zar ne?
Uhvatit ću tu osobu i naučiti je lekciju.
Sad hajde izađi.
To je različiti leptir?
Sang-tae.
Obećao si mi
da nećeš pobjeći
čak ni ako se leptir pojavi.
Da, obećao sam.
Obećanje nije nešto što se može shvatiti olako,
tako da neću pobjeći.
Ali… Ali svaki put kad vidim leptira, zaboli me glava.
Ako mi pripomogneš, bit ću sposoban to nadići.
U redu, hoću.
Divan si, Sang-tae.
Sang-tae.
Zbog tebe tvoj brat ne može na posao,
a ja ne mogu kuhati ručak.
Gnjaviš nas sve.
U redu. Žao… Žao mi je.
Možete li danas paziti na mog brata?
Isprika neće biti dovoljna.
Hoću da ostaneš ovdje i danas budeš moj pomoćnik.
Izvoli.
Hoćete… Hoćete li mi platiti?
Ovisi kako marljivo budeš radio.
Opet… Opet ovisi?
Moram… Moram spustiti torbu prije nego ovo obučem.
-Oh, Bože. Skini to. -Oh, Bože.
Oh, Bože.
-Da ga izbrišemo? -Da.
Što svi vi radite tu?
Kako se čini, Sang-tae nije naslikao ovo.
Vikao je i govorio kako želi da nestane, pa ga mislimo izbrisati.
Da, trebali biste to napraviti za njega.
POGLAVLJE 14 RUKA, GRDOBINA
RAVNATELJEV URED
I ja sam vidio leptira.
Netko je to sigurno učinio iz šale dok sam bio na poslovnom putu.
Provjerimo tko.
Što? Što gđa Park radi ondje?
Trebate pročitat njezine knjige kad budete imali vremena.
Ne, ne bih se mogla poistovjetiti s tim pričama.
Volim okrutne i luckaste ljubavne priče ili horor romane.
Sviđa li mu se mama? Doolyjeva mama.
Poklonila sam je Sang-taeu.
Sang-tae i ja poprilično smo se zbližili.
Jeste li vas troje išli na put u autu za kampiranje?
Moja kći…
Moram reći, s obzirom na sve što je prošla,
gđa Ko ispala je sasvim dobro.
Kamo je nestao? Sigurna sam da je bio ovdje.
Kamo je nestao?
Sigurna sam da je bio ovdje.
Bio je ovdje.
Umri.
Umri, ti… Čudovište.
Završit ćeš
poput svoje majke.
Moja je mama
ubijena.
Taj leptir…
Taj mi je leptir ubio mamu.
Volim te, kćeri moja.
Ti si moje drugo ja.
Tako mi je žao.
U ovom te času ne mogu ni pogledati u oči. Žao mi je.
Bila mi je pred nosom,
ali nisam imao pojma.
Dao sam toj ženi da pazi na Sang-taea
i čak joj zahvalio na tome.
Svemu sam ja kriv. Ne krivi sebe.
Sad kad znamo tko je Do Hui-jae
fokusirajmo se na to da je što prije nađemo.
Zatražit ću od policije da počnu istragu.
Neko vrijeme ne moraš na posao.
Samo ostani s bratom i gđom Ko.
Ali pitam se zašto je tako dugo ostala u bolnici
kad su posvuda nadzorne kamere.
Tako sam se dobro zabavila.
G. Ko.
Ja…
više ni za čim
ne žalim u životu.
Ni za čim ne žališ?
Rekao si da me voliš.
Kako to možeš kazati kad si rekao da me voliš?
Ubio si ženu koju si volio.
Zato nemaš pravo na mirnu smrt, dušo.
Zar mi nemaš ništa reći?
Prošlo je 20 godina.
Čekala sam 20 godina.
Koja šteta.
Znaš li…
zašto ti dopuštam da živiš?
Gledati gdje tako dugo živiš život u patnji
i vidjeti da umireš tako bijedno…
bilo je tako uzbudljivo.
Baš sam se namučila, znaš.
Posvuda su nadzorne kamere.
A O Ji-wang, taj lukavi čovjek, vrlo je oštrouman.
Zato moram reći,
bilo je vrlo uzbudljivo.
Ne.
Ne…
Ne diraj…
Mun-yeong.
Misliš, našu lijepu kćer?
Baš je dobro ispala, nije li?
Nemaš pojma
koliko sam se naporno trudila oko nje svih onih dana.
Rekao si da želiš umrijeti.
Pa, dopusti da ti pomognem.
Pusti, gade! Ubit ću vas sve.
Pusti!
Trebaš dokazati
da nisi kukavica.
Uložila sam toliko truda u to da postane savršena.
No zbilja mi se ne sviđa…
kako se ponaša ovih dana.
Znaš li čime natjerati djecu da slušaju roditelje?
Postanu vrlo poslušna
kad im oduzmeš ono što ih čini najsretnijima.
Ne… Molim te…
Zbogom.
Ne…
Mun-yeong…
Mun-yeong.
-Što želiš? -Što?
Samo sam se pitao jesi li dobro.
Nikad nisam dobro.
Dotrčao si ovamo kako bi me to pitao?
Ne, ne baš.
Htio sam znati kako napreduješ s novom knjigom,
pa sam svratio da provjerim.
Jutros sam ti poslala rukopis mailom.
Oh, zbilja?
Ne mogu vjerovati da si već gotova s rukopisom. Divna si.
Zbilja brzo dovršavaš stvari jednom kad se koncentriraš.
Što misliš? Je li zabavno?
Je li remek-djelo?
Remek-djela samo i pišem.
Da, tako je.
Trebao bi ići.
Probdjela sam noć da ga dovršim, pa sam umorna. Idem odrijemati.
U redu. Bravo.
Odspavaj malo. Ja sad idem.
Hej.
Bože.
Ne, uopće nije u redu. Stvari izgledaju jako loše.
Nikad me dosad nije gledala sa smiješkom na licu.
Imam loš predosjećaj u vezi s ovim.
Čekat ću na ovom mjestu.
Pa dođi i reci mi što se dogodilo.
U redu.
Dolazim.
Gang-tae.
Danas… Danas sam zaradio 30 000 wona od honorarnog rada.
Ne, ovo je moja užina.
Izvoli. To je tvoj džeparac. Tu je 10 000 wona.
A ovo je 10 000 wona za Mun-yeong.
Ovo je moje.
U redu je. Možeš zadržati sve.
Ne želiš džeparac?
Sang-tae, daj da te povezem.
Možeš li neko vrijeme ostati u sobi na terasi?
Sasvim… Sasvim sam? Zašto?
Jeste… Jeste li se posvadili?
Opet… Opet si se posvadio s Mun-yeong, je li tako?
Jest.
Pogriješio sam.
Tako da je zbilja ljuta.
Moram je zamoliti da mi oprosti.
Rekao… Rekao sam vam da se ne svađate.
Jesam li vam ili nisam rekao da je poljubac bolji od svađe?
Nazvat ću te kad se pomirimo.
Idemo.
Samo… Samo reci da ti je žao.
Budi… Budi pristojan. Moraš biti pristojan.
Budeš li pristojan, neće te jako izgrditi.
U redu.
PRVI KAT, SOBA ZA MEDICINSKE SESTRE
Pitam se tko je na zidu nacrtao tog leptira.
G. O.
Kad se gđa Park vraća s odmora?
Da se bar nikad ne vrati.
Uzela je pet slobodnih dana.
Nije li je možda svladao stres
zbog toga što se dogodilo g. Kou?
Nisam sigurna.
Bože, kako čudno.
PRVI KAT, STUBIŠTE ČEKAONICE
Zašto ne nalazim nadzorne snimke stubišta čekaonice?
Morao sam poslati video nekamo, pa sam ga premjestio na USB.
-Za koga je to? -Ne moraš znati.
Nam Ju-ri, možemo li razgovarati?
U redu.
Pripremiti njezinu ostavku?
Zašto? Je li gđa Park bolesna?
Uskoro ćeš saznati zašto.
Znam da će to biti teško,
ali volio bih da ti nadgledaš sestre
s obzirom na to da najdulje radiš ovdje.
I pobrini se da se pacijenti ne uzbune zbog ovoga.
U redu.
Moj Bože.
Hvala ti.
Ravnatelju O.
Da?
Ako vas nešto muči,
trebali biste, kao nekad, uz piće porazgovarati s mojom mamom.
Nemojte to samo držati u sebi.
Radit ću to koliko god hoću
kad uskoro ostanem bez posla.
„Bez posla“?
Planira li se umiroviti?
Ovo mi je nevjerojatno.
Kako može postojati tako zlosretna veza?
Mislite da smo zlosretni?
A kako biste to drukčije nazvali?
Nemojte mi reći da namjeravate ostati s Mun-yeong
nakon što ste saznali što se dogodilo.
Namjeravam.
Mun-yeong je…
Ona je za mene samo Ko Mun-yeong.
Ne kći Do Hui-jae.
Do Hui-jae
rođena je u uglednoj liječničkoj obitelji.
Ali iz nekog razloga
odustala je od medicine na trećoj godini
i primila se pera umjesto skalpela.
Kad se udala, prekinula je veze sa svima u obitelji,
boravila je u ovoj kući i bavila se samo pisanjem.
Bože. Poznajem Mun-yeong deset godina,
ali to je sve što znam.
Imala je tako grozno djetinjstvo,
ali ljudi iz izdavačkih poduzeća gnjavili su je
dan i noć.
Htjeli su izdavačka prava za posljednju knjigu
iz serije njezine majke.
Ubojstvo Vještice od Zapada.
Bili su kao najezda štetočina.
Što se dogodilo s posljednjom knjigom?
Kao što znate, nikad nije objavljena.
Konačni rukopis jednostavno je nestao.
Mun-yeong.
Je li moja mama…
zbilja ubila…
tvoju majku?
Leptir koji ti je mučio brata čitav njegov život
i zagorčao ti život…
Je li to zbilja bila moja mama?
Nije istina, zar ne?
U krivu sam, zar ne?
To ne može biti istina.
Otkad ti znaš?
Tek sam nedavno saznao.
Mun-yeong.
Slušaj pažljivo.
Ti nisi poput svoje mame.
Što god se dogodilo,
neću te napustiti.
Za mene…
si ti samo Mun-yeong, djevojčica koju sam volio
još otkad sam bio dječak.
Licemjeru.
Bože, ta prepredena lisica opet ignorira moje pozive.
Jae-su, uzmi malo instant rezanaca.
Sang-tae.
Jesi li siguran da te je Gang-tae poslao ovamo
jer je Ko Mun-yeong pošizila na njega?
Mislim, to zvuči kao velika masna laž.
Meko kuhano je jaje za tebe, tvrdo kuhano je jaje za mene.
Imam osjećaj da su te poslali ovamo
kako bi mogli provesti vrijeme u intimi i romantici
dok te nema.
Jae-su.
Je li tako? Slažeš se?
Izgledala je tužno. To je bio tužan izraz lica.
Što?
Lice Mun-yeong…
Izraz njezina lica…
Bila je preplašena.
Bila je tužna.
Zašto?
Zašto je tako izgledala?
Što te dovodi ovamo?
Ju-ri me je zamolila da te odem vidjeti.
Rekla mi je da se čini kako prolaziš kroz nešto.
Moj Bože.
Sigurno je naučila ponešto radeći u psihijatrijskoj bolnici.
O čemu je riječ? Zbilja ćeš se umiroviti?
Dio mene to želi, a dio osjeća da će to biti zatraženo od mene.
Čini mi se da nisam sposoban ni za što nakon što me izdao
netko komu sam baš vjerovao.
Kažeš da nisi sposoban ni za što, ali izgledaš kao da se dobro snalaziš.
Što se dogodilo?
Umislio sam se, misleći da znam sve.
Držao sam g. Koa i Sang-taea ovdje
misleći da će im ovo mjesto
pomoći da se izliječe i oporave.
Ali na kraju sam ih samo povrijedio.
Što da radim, Sun-deok?
Tako mi ih je žao.
Mislio sam da u ovoj dobi moram znati bolje.
Odrasli ne mogu uvijek biti u pravu.
Griješimo dok ne umremo.
Ne možeš uvijek spašavati ljude samo zato što si liječnik.
Nisi Isus Krist.
„U redu je ne biti u redu.“
Ondje ti piše.
Sun-deok.
Želiš li biti nova ravnateljica?
Moj Bože. Nova ravnateljica, vraga.
-Stigao sam. -Hej, dobro došli kući.
Danas večerajmo rižine okruglice.
To zvuči sjajno.
Ali zar radite rižine okruglice volonterski ili tako nešto?
Zašto ih je toliko?
Kad završimo, samo ih trebamo staviti u hladnjak.
I kad ogladnite, samo ih ubacite u mikrovalnu.
To je najbolje kad vam se ne da kuhati.
Sutra ovo moram dostaviti u kuću gđe Ko.
Što? Zašto… Zašto bi išla tamo?
Čula sam da će Sang-tae neko vrijeme ostati u sobi na terasi.
To očito znači
da se nešto događa između Gang-taea i Mun-yeong.
I poprilično sam sigurna da će preskakati obroke.
Ne znam što se događa,
ali kad ti je teško,
hrana je ono što te pokreće, a ne način razmišljanja.
Gospođo…
Poštujem… Poštujem vas tako mnogo. Doista vas volim.
Što je s njim?
Ili jedi, ili plači,
ili joj reci da ti se sviđa. Odaberi jedno.
Ukusno je.
Izvoli.
Možemo li razgovarati kad završiš s jelom?
Možemo, naravno.
Mogu li ući?
Možeš.
Sjedi.
Oh, u redu.
Moj Bože, iz nekog me razloga obuzima nervoza.
Da, molim te, sjedi.
O čemu si htjela razgovarati?
Pa, misliš li da će to dobro završiti?
Molim? Kako to misliš?
Pa,
bilo je čudno tek tako napustiti bolnicu ovog jutra.
Uporno zovem, ali nema odgovora.
Zbilja sam zabrinuta.
Znaš li što se događa?
Pa, mislim da se ne trebaš brinuti.
Kako se ne bih brinula?
Ju-ri.
Dosta je bilo.
-Molim? -Dokle ćeš još
govoriti o Gang-taeu?
Hoću reći, shvaćam.
Pri pomisli na nj čak se ni ja ne mogu ne brinuti
i srce mi se slama zbog njega.
Ne.
Ja govorim o Mun-yeong.
Ne mogu se prestati brinuti za nju.
Zbilja mi se sviđaš.
Da. Iskreno, i meni se
sviđa…
Mun-yeong.
Moj Bože, kako dražesno.
Prijateljstvo je vas dviju…
Oh, Bože. Hrana koju sam pojeo stvara mi želučane tegobe.
Molim te, ispričaj me.
Malo se odmori.
Hej, je li sve u redu?
Nazovi me ako ti je dosadno.
JU-RI
Bio sam shrvan
baš kao što si ti sad.
Uporno sam to poricao jer jednostavno nisam htio vjerovati u to.
„Zašto se…
ovakve stvari događaju samo meni?“
Duboko sam bio ogorčen time.
Ali ništa od toga nije važno.
Kad te vidim…
kako mi se smiješiš,
zaboravim sve ostalo.
Leptira,
pa čak i svoju mamu.
Zaboravim sve…
osim nas dvoje.
Vidiš, Mun-yeong.
Ti nisi ništa skrivila.
Kao ni itko od nas.
Ništa nismo skrivili.
PSIHIJATRIJSKA BOLNICA „OK“
Hoćeš li nešto popiti sa mnom? Nismo odavno.
Ne, neću piti sa starim prdonjom.
Zar moraš tako ružno razgovarati s ocem?
Što se događa? Što te je spopalo?
Hej, nikad ne provodiš vrijeme sa mnom.
Otkad ti mariš za mene?
Kad sam te gnjavio radi druženja,
uvijek si bio s pacijentima.
Sklon sam zapostaviti one koji su mi bliski, znaš.
Malo mi progledaj kroz prste.
Što želiš? Soju ili pivo?
Makgeolli.
Može, svejedno.
Cha-yong.
Žao mi je.
Imam nešto
Da ti kažem
Imam nešto
da ti kažem večeras
Ja ću dati
Tebi sve
Ja ću ti dati
Svoje srce puno ljubavi
Ako je za tebe
Ništa mi nije nemoguće
Skinut ću ti s neba zvijezde
Da ih možeš držati u rukama
Imam nešto
Da ti dam
Imam nešto
Da ti dam večeras
Isuse, Jae-su me ubija.
Hrče bez prestanka. Tako glasno!
Bože.
Što?
Nema poziva?
Zar se još nisu pomirili?
Bolje da se pomire tako da se mogu vratiti kući.
KO MUN-YEONG
Broj koji ste birali nije dostupan…
Bože, da samo svratim do nje?
Ju-ri, naručit ću kavu.
-Želiš li i ti kavu? -Htjela bih ledeni americano.
Oh, ja ću latte.
U redu.
Ledeni americano i latte.
Eto ga.
Od jučer nisam vidjela g. Moona.
Uzeo je slobodne dane.
Što?
Iz vedra neba?
-Zbilja? -Zašto pitate?
Zbog onoga što se dogodilo prije nekog vremena.
Htjela sam ga počastiti finim ručkom.
Možete to učiniti kad se vrati.
Usput, je li me tko tražio?
Tko?
Vaš otac?
Da.
Što biste da napravimo ako nazove?
Pa…
Razgovarat ću s njim.
-U redu, shvaćam. -Hvala.
Ugodan vam dan.
Bože.
Nadam se da ne pomišlja na to da mu donira jetru.
Tko zna?
Usput, zašto je g. Moon odjednom tražio slobodne dane?
Ko Mun-yeong.
Pusti me unutra.
Neke su se čudne stvari
dogodile oko tvog oca.
Tako sam doznao to.
Činjenicu da ti je majka
živa.
Park Ok-ran.
Ta mi je pacijentica mama?
Jesi li zato
došao k meni one noći?
Ne.
To je…
glavna sestra u bolnici.
Što?
Park Haeng-ja.
Jučer…
je nacrtala leptira na muralu
i nestala.
To ne može biti.
Ta je žena moja mama?
Znam, prošlo je skoro 20 godina,
ali čak i da je imala operaciju cijelog lica,
prepoznala bih je.
I tvoj otac
i ravnatelj O
poznaju je toliko dugo,
ali nisu imali pojma.
Gđo Ko Mun-yeong.
Ravnatelj bi htio razgovarati s pacijentovom skrbnicom.
Nema šanse.
Nestao je i leptirov broš iz podruma.
Sigurna sam da je bio ondje.
Znači da je mama bila ovdje.
Motrila je tatu
kao i nas, baš u našoj blizini.
Sve je motrila.
Otiđi! Smjesta izlazi iz ove kuće.
Izlazi! Odmah!
Ko Mun-yeong.
Neću te napustiti kad si ovdje posve sama.
Obećao sam da ću te štititi.
Ne, mene ne možeš zaštititi.
Zato idi štititi svog brata. Molim te!
Odlazi! Molim te!
Izlazi!
Molim te, bježi…
Kako je ovo moguće…
Molim te, preklinjem te.
Molim te.
Hej, ja sam… Ja sam, tvoj brat.
Je li… Je li Mun-yeong dobro?
Je li još jako ljuta na tebe?
Još se niste pomirili?
Mun-yeong
se ne osjeća dobro.
Ne osjeća se dobro?
Što joj je? Osjeća li se bolesno?
Kad te fizički boli, plačeš.
Ali ako te srce boli, tuliš kao pas kad zaspiš.
Tuli… Tuli li ona tako?
Jest.
Čujem to tuljenje.
Oh, ne. Što da radimo?
Nije puštena s povodca?
Možeš… Možeš joj ga jednostavno odrezati.
-Sang-tae. -Da?
Sang-tae.
Hej.
Plačeš… Plačeš li?
Ne.
Dobro sam.
Bit će ona dobro,
nemoj se brinuti.
Dostavit ću…
Ja… Ja idem.
Biste li?
Ali rekao si da ne možeš onamo dok te Gang-tae ne nazove.
Tako je. Ne moraš ići.
Idemo Seung-jae i ja. Vratit ćemo se odmah.
Ja imam posla.
Ne, moram… Moram ići tamo.
Gđo Kang, znate li kako pripremiti kašu?
Onu koju ljudi jedu kad se razbole?
Kašu? Zašto?
-Uživajte u kavi. -Hvala vam.
Hvala vam.
Hvala na kavi.
Kako to da posljednjih dana nisam vidio g. Moona?
-Uzeo je slobodne dane. -Shvaćam.
Želio sam mu se pohvaliti ovime.
Moj Bože, gđa Lee A-reum tako je lijepa.
Ide li joj dobro u SAD-u?
Priželjkujem skori otpust tako da je mogu otići vidjeti.
Oh, molim vas, obavijestite me kad se g. Moon vrati.
G. Moon baš je popularan među pacijentima.
Zar ne? Ju-ri je također bila opasno zatreskana u njega, znate.
Ispričavam se. Mi smo iz policije.
Treba nam ravnatelj O.
Pođite sa mnom. Ovuda, molim.
Što se događa? Što policija radi ovdje?
Jesu li ovdje zbog gđe Park Ok-ran?
Sang-tae. Uspori.
Pričekaj. Budi oprezan!
Isuse.
Sang-tae!
Zašto si poveo Sang-taea? Sav će se zabrinuti.
Uvijek se pretvaram da vjerujem u tvoje laži,
ali ne ovaj put. Ne dam da se izvučeš s ovim.
Kako to misliš?
To samo skloni. Izađimo odavde.
Ovdje imam osjećaj kao da se gušim.
Mun-yeong, osjećaš li se bolesno?
Zar uopće nisi gladna?
Donio… Donio sam ti malo kaše.
Ovo nije kupovna.
Ovo je kaša od povrća gđe Kang.
Otiđi.
Trebaš otići, Sang-tae.
Moraš pojesti malo kaše kako bi se brzo oporavila.
Ti voliš prepeličja jaja, Mun-yeong.
Ja ću te hraniti, u redu?
Danas se ne osjećaš dobro,
pa je u redu da te hranim kao malu bebu.
Sang-tae.
Da?
Žao mi je.
Ja sam kriva.
Oprosti mi.
Da ti oprostim?
Žao mi je. Zbilja mi je žao.
Ako se nekom želiš ispričati za nešto, moraš gledati u tu osobu i reći to.
Nepristojno je samo reći „oprosti“, a da uopće i ne pogledaš u osobu.
Evo, uzmi malo.
Oprosti mi.
U redu, oprostit ću ti ako pojedeš ovo. Evo.
Ruka mi se umorila, Mun-yeong. Hajde. Uzmi malo.
To! Bravo.
Gle ti nje. Čini se da ti se sviđa.
Moj Bože, baš si dobra djevojčica.
Što kažeš na još samo tri žlice? Samo još tri, u redu?
Kad se osjećaš loše, vrlo je važno dobro žvakati
kako bi mogla probaviti zalogaj.
Mun-yeong, baš si dobra djevojčica.
Evo. Bravo.
Nemoj se svađati s Gang-taeom.
Vas se dvoje samo trebate pomiriti.
Poljubac je bolji od svađe.
U redu?
Nemoj plakati.
Pretpostavljam da ti je jako loše, Mun-yeong.
Sigurno ti je zbilja loše.
Dat ću ti još malo.
Žao mi je, Sang-tae.
U redu. Pojedi ovo,
pa ću ti oprostiti.
Samo dvije… Još dvije žlice.
Bravo.
Znači, taj leptir
nacrtan je na Sang-taeovu muralu.
Ko Mun-yeong je
poludjela i pobjegla čim je to vidjela,
a ti se pokušavaš brinuti o njoj
posve sam, doimajući se krajnje izbezumljeno.
Je li leptir…
njezina majka?
To sam zaključio nakon što sam svu noć razbijao glavu.
Očito sam u pravu.
-Nemoj reći Sang-taeu… -Jasno da neću, stari.
Nisam tako glup.
Hvala.
I žao mi je.
Gang-tae.
Da?
Samo to prihvati.
Osjećat ćeš se mnogo ugodnije.
Što da prihvatim?
Činjenicu da si slab.
Uopće nisi snažan.
Potpuni si slabić.
I ti i ta žena, Ko Mun-yeong.
Uvijek oni najslabiji glume veliku snagu.
Ne podnosim to.
Budući da si tako slab,
ne možeš tek tako odšetati od slabih ljudi.
Želiš se osloniti na njih, kao i oni na tebe.
Zato se slabići privlače kao magneti.
Zato, bolje vam je, držite se skupa.
Vi slabići trebate udružiti snage i držati se skupa.
Tada ćete postati nepobjedivi.
Siguran sam da si čuo za izreku,
„Ujedinjeni stojimo,
razjedinjeni propadamo.“
Riječi predsjednika Kim Dae-junga.
Predsjednik Rhee Syng-man.
Ne predsjednik Kim Dae-jung.
Oh, je li?
Očito sam opet pogriješio.
Pojela je pet žlica kaše. Pet žlica.
Hranio sam je.
Hvala ti.
Najbolji si, Sang-tae.
Usput, je li Mun-yeong učinila nešto jako loše?
Što?
Uporno se ispričavala.
Neprestano je plakala i molila me za oprost.
Rekao sam joj da ću joj oprostiti ako pojede kašu
i pojela ju je.
Pa sam joj oprostio.
Zbilja?
Da, dao sam joj svoj oprost.
Jesi?
Usput,
osjećaš li se i ti bolesno?
Sang-tae.
Zagrli me.
Dođi ovamo.
I…
tapši me po leđima.
U redu.
Sang-tae.
Da?
Strah me je.
Što? Strah te je?
To je zato što si ti onaj mlađi. Moj mali brat.
Hoćeš li nas zaštititi?
Stariji sam od vas, pa ću vas zaštititi oboje.
Ja sam vaš skrbnik.
Laknulo mi je.
Hvala Bogu da imam brata poput tebe.
Bolje ti je, ne ignoriraj moje pozive. Naljutit ću se.
U redu, neću.
Nazovi me kad Mun-yeong bude bolje.
Mora provjeriti moj domaći rad.
-Nazvat ću te. -U redu.
-Zbogom. -Sretno se vratite kući.
U redu.
RUKA, GRDOBINA
„Nekoć davno
lijepa je djevojčica
rođena u imućnoj obitelji.
Bila je lijepa i savršena poput magnolije.
Majka ju je toliko voljela
da se zaklela da će učiniti sve za nju.
Rekla je da bi joj čak darovala Sunce i Mjesec.
Kad je djevojčica počela jesti krutu hranu,
njezina je majka bila oduševljena.
‘Moje drago dijete.
Hranit ću te čime god budeš htjela.
Širom otvori usta.
Ovako.’
Kad je djevojčica počela hodati,
njezina je majka žurno trčala do nje.
‘Moje drago dijete.
Ja ću te nositi.
Hajde. Skoči mi na leđa.’
Nakon što je odgojila djevojčicu uvijek joj pružajući
sve što joj je god trebalo, majka je rekla ovo.
‘Moje ljubljeno dijete.
Sad mi je potrebno malo odmora.
Možeš li
mi donijeti malo hrane?’
Onda je dijete progovorilo.
‘Mama, ja nemam ruku.
Nikad ih nisam upotrebljavala,
pa su nestale.’
‘Onda, moje drago dijete,
možeš li me nositi na leđima?
Noge me bole.’
Onda je dijete reklo ovo.
‘Mama, ja nemam stopala.
Uvijek si me nosila na svojim leđima,
pa nikad nisam čak ni stupila na tlo.
Ali umjesto toga imam golema usta.’
I otvorila je svoja pregolema usta.
Onda je njezina majka ljutito zaurlala.
‘Na koncu nisi bila moje savršeno čedo.
Ti si kao beskorisna grdobina.
Znaš samo pojesti ono čime te hranim.
Ništa ne možeš sama. Ti si potpuni promašaj.
Onda je majka bacila djevojčicu u sinje more.
Kaže se da sve od tog dana ribari mogu čuti
dječji plač tijekom sablasnih, vjetrovitih dana na pučini.
‘Mama.
Mama.
U čemu sam pogriješila?
Molim te,
dođi po mene.
Molim te,
vrati se
po mene.’“
Ova je knjiga bila tvoj jedini promašaj,
ali meni je omiljenija od svega što si napisala.
Budući da si i ti književnica, sigurno si dobro svjesna ovoga.
Svi se promašaji
moraju odbaciti.
KRIMINALISTIČKA MISTERIJA UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA
BOMBAŠ SAMOUBOJICA
Nismo se odavno čuli.
Znam da sam ti dužnica.
Zbilja bih ti se htjela odužiti.
Dat ću ti nešto o čemu možeš pisati. Previše je vremena prošlo.
G. Lee!
Imamo veliki problem!
G. Lee!
Lee Sang-in!
Sang-in!
Hej, Mun-yeong.
Što je?
Što?
UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA USKORO U TISKU
Kvragu. Koji se vrag događa?
SANGSANGESANG ĆE OBJAVITI UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA 10
Što da radimo, g. Lee?
Svi me zovu i pitaju objavljujemo li doista
posljednju knjigu iz serijala.
Tko je objavio prvi članak o tome?
Novine za koje radi Bombaš Samoubojica.
Bombaš Samoubojica?
Kritičar kojeg je Mun-yeong gurnula niza stube?
U redu, samo odgovori na pozive.
Reci svima da je to istina.
Jeste li sišli s uma?
Ići ćete u zatvor ako vas uhvate u tolikoj laži.
Taj nered nećete moći počistiti.
Pobrinut ću se za sve, pa samo radi kako ti kažem.
Moram vidjeti Mun-yeong.
Kvragu. Ovo je ludo, Mun-yeong!
Dođi k meni.
Mama.
SANGSANGESANG ĆE OBJAVITI UBOJSTVO VJEŠTICE OD ZAPADA 10
G. LEE
Halo.
Pročitao sam članak.
Moj Bože.
Da, halo.
Zdravo!
Kako ste ovih dana?
Pa, poprilično dobro.
Gđo Park, danas baš izgledate lijepo.
Izgledate… Izgledate kao druga osoba.
Zbilja?
Sigurno me niste prepoznali.
Ne, nisam.
Tako je. Danas sam druga osoba.
MOJ BRAT
SANG-TAE
Hej, zašto… Jednostavno, zašto?
Čemu taj ludi članak? Gdje ti je bila pamet?
Zašto izazivati nevolju?
Znaš
da ja nisam od onih koji strpljivo čekaju.
Znam
što učiniti da isprovociram mamu
kako bi došla k meni.
Mun-yeong, molim te.
Gang-tae
ne može uloviti leptira
jer je
kukavica.
Ja to moram učiniti.
Da, u pravu si.
Do Hui-jae kontaktirala je sa mnom.
-Rekla mi da je da donesem rukopis. -Kamo?
Sam ću se naći s njom. Ti samo ostani tu…
Ne, ona progoni mene.
Gdje se nalaziš s njom?
-Mun-yeong. -Pitam te gdje se nalaziš s njom.
Sang-tae!
SANG-TAE
-Sang-tae, gdje si… -Oh, g. Moon.
Uvijek tražite svog brata.
Sang-tae.
Sang-tae!
Ozlijedite li ga,
neću vam oprostiti.
Samo oni koji su nešto skrivili traže oprost.
Ja nisam ništa skrivila.
Gdje se možemo naći?
Ukleti dvorac.
Hoćete li se zbilja sami snaći?
Hoću.
Molim vas, povedite Mun-yeong
nekamo daleko.
Povedite je najdalje što možete.
Onda, gdje se trebate naći?
Što?
Još malo, pa smo ondje.
Gdje se nalaziš s njom?
Zaustavi auto.
Kažem, zaustavi auto. Odmah!
Ko Mun-yeong, molim te, poslušaj me ovaj put.
Ne smiješ ići tamo.
-Zaustavi auto. Kažem, stani! -Mun-yeong!
Gang-tae je ondje sam.
Ondje je sasvim sam!
-Stani. Odmah. -Mun-yeong, ne radi to.
-Kažem, stani! -Mun-yeong!
Stani! Odmah!
Mun-yeong!
Ko Mun-yeong!
Sang-tae.
Sang-tae!
Sang-tae.
Prestani glumiti.
Prestani glumiti da ne boli.
Radit ćeš to
preda mnom. Ne samo Sang-taeom.
Zašto su svi
tako ljubazni prema meni?
Smatrajmo to samo noćnom morom.
Ja to mogu.
Je li vaša kći…
za vas umjetnina?
Zbog vas neće da me sluša!
Odustanite.
Taj poremećeni završetak koji sanjate
nikad nećete dočekati.