EN ORIGINALSERIE FRA NETFLIX
Mun-yeong.
Jeg elsker deg.
Er det ikke det? Er det noe annet?
Kan du si noe?
Sier du at du elsker meg én gang til, vil jeg kanskje…
Vil du kanskje gjøre hva?
Gjøre dette?
Herregud, den pokkers hjorten.
Hold kjeft, din dumme hjort!
Jeg elsker deg.
DET SISTE KAPITTELET JAKTEN PÅ DET EKTE ANSIKTET
"Notat.
Jeg, Lee Sang-in, direktør for SangSangESang,
-vil gjøre mitt beste -vil gjøre mitt beste
-for å gi ut -for å gi ut
-Moon Sang-taes -Moon Sang-taes
-eventyrbok. Lee Sang-in." -eventyrbok.
Håndskriften hans er grusom.
Sang-tae.
NOTAT
Jøss, jeg kan ikke tro at du fikk ham til å skrive et notat.
Du er fantastisk, Sang-tae.
Ventet du her bare for å vise meg dette?
-Nei. -Savnet du meg, da?
-Hei, sjef. -Hva?
Jeg vil slutte i deltidsjobben.
-Hva? -Jeg vil slutte å jobbe for deg.
Helt plutselig?
Folk slutter alltid plutselig.
Jeg er veldig lei for det.
Hvorfor?
Er det fordi du vil ha mer betalt?
Ok, greit. Jeg øker timelønnen din med 500 won…
Nei, jeg gir deg 1000 won mer.
Jeg vil være illustratør, ikke deltidsansatt.
Hva?
Jeg vil bli en ekte illustratør.
En ekte en.
Nei.
Nei, det kan du ikke.
Dette skjer for brått.
Jeg godtar det ikke.
Sang-tae, finn en erstatter om du må slutte.
Men den personen må være en god arbeider, akkurat som deg.
Jeg må like dem, de må tegne bra
og de må ha et unikt perspektiv.
Jeg ville være kul da jeg ga slipp på deg.
Det er vanskelig for deg
å være kul. La oss være ærlige.
Noen ganger er det ikke så ille å lyve.
Nei, jeg må være ærlig.
Du er altfor ærlig.
Hvorfor hang du bilde av meg…
…på treet til moren din?
Jeg tenkte hun ville treffe deg.
Hvem sa du at jeg var?
At du er Sang-taes beste venn.
Det var noe hun lengtet etter.
Og at du også er
kvinnen jeg elsker.
Jeg sa at vi tre er en familie nå,
hun trenger ikke bekymre seg.
Jeg føler…
…at hun kanskje hater meg veldig.
La oss være ærlige.
Du er ikke akkurat lett å like.
Tuller du?
Hvorfor vil du bli likt av andre?
Bare vær snill mot meg.
Jeg er trøtt.
Jeg er trøtt, sa jeg.
Ok, la oss sove.
-Ok. -La oss sove.
Ok, la oss dra.
Jeg sa ikke: "La oss dra". Jeg sa: "La oss sove."
Skal du sove her?
Nei, la oss dra. Jeg gir deg skyss.
Jeg har allerede sagt til Gang-tae at jeg skal sove her.
-Hvorfor? -Så de kan skvære opp.
De må ta skvære opp på egen hånd.
Blir jeg involvert, ender det bare med at jeg forstyrrer dem.
Da klarer de ikke å bli venner igjen.
Jae-su, du kan også sove her.
Jeg håper forresten at du ikke snorker.
Ta en bihuleoperasjon eller noe.
Sang-tae.
Når vil jeg bli en storebror som deg?
Du trenger et søsken.
Du blir storebror når foreldrene dine får barn.
Herregud, jeg vil bare være lillebroren din.
Forsiktig. Jeg holder en kniv.
Jeg innså
at jeg glemte å si noe til deg.
Hva er det?
Jeg er arbeidsløs nå.
Sluttet du?
-Ja. -Hvorfor?
Jeg vil prøve nye ting.
Ikke si at du vurderer å gå på skole.
Jeg skal studere til den nasjonale opptaksprøven…
Nei.
Hvis du må, ta eksamen på nettet.
Jeg trenger ikke din tillatelse.
Hvorfor studere når du alltid har jobbet hardt?
Ikke bry deg med det.
Ikke gjør noe. Bare hold deg ved min side
som en parasitt.
Jeg sa at jeg holder en kniv.
Jeg tar det tilbake.
Jeg mente ikke å si "parasitt".
Hva er planen din? Du sa at du ikke skulle skrive mer.
Det er ingenting jeg vil skrive om.
Hva med den historien
der de tre drar på tur i en campingbil?
Jeg gledet meg til den.
Vil du lese den?
Jeg vil vise den frem.
Du og Sang-tae jobbet med den.
Jeg vil vise den frem.
Følg meg.
Ta en titt.
Sang-tae tegnet det.
Det er Moon Gang-tae med et lykkelig smil om munnen.
Mens du sov,
smilte du visst og sa at du likte noen.
Du må virkelig like henne
siden du til og med tilsto følelsene
i drømmen din.
Ja.
Dette ser ikke…
…ut som meg.
Etter at jeg så tegningen,
endret jeg historien litt.
Men jeg kan ikke si slutten.
Skal du
gi ut boken?
Vel, jeg skal gi ut denne.
Men jeg vet ikke om fremtiden.
Liker du det?
Ja, jeg liker det.
Hvem liker du best? Meg eller Sang-tae?
Den jeg liker best…
…er meg selv.
Jeg er hjemme!
-Sang-tae, har du spist? -Ja.
Filleren, den lurifaksen.
Liker du meg mer?
Sjakk.
Herregud, jeg kan ikke tro at jeg ikke forutså det.
Jeg tapte igjen.
Hva vil du ha nå?
Pølse? Mais? Sjokolade?
Det er vel vanskelig å tape med vilje hele tiden?
Du gjør det altfor åpenbart.
Du virker bare veldig nedfor for tiden.
Lot du som du tapte hele tiden
og kjøpte mat til meg så du kunne muntre meg opp?
Herlighet.
Ta dette.
Hva er det?
Det er siste resept jeg gir deg som legen din.
Ta dem på og gå ut herfra.
Ikke lukk øynene
og lat som om du ikke finner utgangen.
Ta på deg skoene, og kom ikke tilbake før du finner døren.
Herlighet, hva i all verden…
Passer de?
De passer perfekt.
Herlighet.
Jeg synes så synd på ham.
-Jeg endret dette. -Pappa, det gjør vondt!
-Kan du… -Pappa, det gjør vondt! Det gjør vondt!
-"Pappa"? -Sa han ikke: "Det gjør vondt"?
Jeg tror han sa begge deler.
Pappa, det gjør vondt! Det gjør veldig vondt, pappa!
Gi ham sparken, nå.
Jeg skulle slutte uansett.
-Herregud. -Han kalte ham nettopp "pappa", ikke sant?
Er han sønnen til direktør O? Den han hadde litt sent?
Det forklarer hvorfor han alltid var så arrogant.
Herregud, det gjør vondt.
Jeg trodde han ville bli voksen
om han jobbet for meg, men han er håpløs.
Jeg tar ham med meg når jeg pensjonerer meg.
Så husk på det, og ha en fin dag.
Kom hit.
Herregud, du skader meg!
Utrolig.
Han ligner ikke på faren sin.
Ikke alle barn ser ut som foreldrene sine.
Sluttet du i deltidsjobben?
Ja.
Da er vi alle arbeidsløse.
Vi er virkelig like.
Er dere forresten venner igjen?
Det er bedre å kysse enn å slåss.
Ikke bekymre deg, Sang-tae.
Vi kysset ikke bare, vi klinte.
Klinte?
Ja, men det var ikke nok, så vi…
Jøss, hvorfor fortsetter du å sparke meg?
-Gjorde jeg? -Ja, du sparket meg to ganger.
Pokker, nå har jeg vondt i ankelen.
Sang-tae.
Mun-yeong bestemte seg for å gi ut boken dere har jobbet med.
Virkelig?
Du gjorde en utmerket jobb med leksene,
så jeg bestemte meg for å gi deg en belønning ved å gi ut boken.
Jeg får belønning.
Men du får ingen campingbil.
Hvorfor ikke? Du signerte kontrakten.
"Arbeidsgiveren kjøper
en campingbil i stedet for å betale ham."
Det sto i kontrakten.
Ja, jeg vet det.
Men problemet er setningen som kommer etter.
Setningen som kommer etter?
"Den ansatte har en lillebror som ikke vil flytte."
Akkurat.
Men den lillebroren trenger ikke å flytte lenger.
Så du trenger ikke en campingbil lenger.
Hei, slutt å prøve å være morsom.
Jeg betaler deg isteden. Du liker penger.
Ja, jeg liker penger.
-Sang-tae. -Jeg trenger penger når jeg blir gammel.
Penger er ikke alt i livet.
Men jeg må også gi lommepenger.
Da betaler jeg deg. Avtale?
Ja, vi har en avtale.
Helsike.
Når begynner vi å jobbe igjen?
-Med en gang. -"Med en gang"?
Dere er virkelig bestevenner.
Mun-yeong, bruk skjeen når du spiser vaktelegg.
Ikke vær sta når ting ikke fungerer.
Du må lære å prøve andre metoder.
Du må slutte å mase.
Hvordan skal du ta ansvar for dette?
Når har jeg noensinne tatt ansvar?
Vel…
Du løy og sa at firmaet vårt skal gi ut
den siste boken av Drapet på heksen fra vest.
Og nå tror folk i bransjen at jeg er en bedrager.
Ryktet mitt har nådd bunnen. Hva skal du gjøre nå?
Forbedre det.
Hvis du ville bruke manuset som agn,
kunne du bare ha lurt Selvmordsbomberen.
Hvorfor måtte du involvere meg òg?
Her.
Hva er dette?
KRIMINALROMAN DRAPET PÅ HEKSEN FRA VEST 10
Herregud.
Drapet på heksen fra vest.
Hadde du virkelig dette?
Det er den eneste kopien.
Du kan kaste det eller publisere det. Det er opp til deg.
Publiserer du den,
vil du tjene nok penger
til å gjøre opp for bestikkelsene du ga på grunn av meg.
-Mun-yeong. -Velg nå.
Velg hva?
Dette er det korrigerte manuset til min siste bok.
Dette er flott.
Du får ikke begge.
Du kan enten gi ut min mors bok…
…eller min. Valget er ditt.
Jeg skal ikke gi ut en bok som ble skrevet av noen
som forårsaket deg så mye smerte
bare så jeg kan tjene en formue.
Sikker på du ikke vil angre?
Du vil tjene mye mer på Do Hui-jaes siste bok
enn Ko Mun-yeongs siste bok.
Mun-yeong, jeg liker bøkene dine mye mer enn din mors.
Vil du spise noe fancy? Hva med litt biff?
Biff høres godt ut.
Du betaler vel?
Jøss, jeg er lei av å alltid være så forstoppet.
Hva? Hvor ble de av?
Skal jeg rydde opp for deg?
Ja. Takk.
Herregud.
Den gjerrige drittsekken.
Herlighet, det er flott.
Jeg kan ikke tro at Sang-tae skal debutere som illustratør.
Ja, selvfølgelig.
Vi skal signere en kontrakt med ham
og få ham til å jobbe med andre forfattere.
Mun-yeong sa at hun ikke vil skrive på en stund.
Du har et poeng.
Han burde jobbe med ulike forfattere for å bli en bedre illustratør.
Akkurat.
Herlighet.
Sang-in, jeg kommer til å savne deg sånn når du flytter til Seoul.
Jeg fikk hvilt meg godt.
Så jeg burde finne et nytt kontor og starte på nytt.
Når blir det?
Når jeg finner et nytt kontor.
Så du bør nyte mitt selskap mens jeg ennå er her.
-Mr. Lee. -Hei, du er her.
Du ignorerte meldingene og anropene mine,
men du er her og rensker bønnespirer?
Hei, hvorfor er du tomhendt? Hvor er manuset?
Hvilket manus?
Drapet på heksen fra vest. Jeg ba deg ta det med deg.
"Drapet på heksen fra vest"?
Drømte du det kanskje?
Hva snakker du om? Jeg sendte deg til og med en melding.
Jeg fikk ingen melding. Jeg fikk ingenting.
Se. Jeg skal vise deg…
Seung-jae, vi vant jackpoten.
Jeg har kopien av Drapet på heksen fra vest.
Dette er vårt siste håp og inntektskilde.
Så sørg for å få manuset på bordet.
Ikke glem å ta det med, ok? Ikke glem det!
Lee Sang-in, den jævla svindleren.
SEONGJIN FENGSEL
Du kom virkelig.
Dette blir siste gang du ser meg.
Hvor lenge tror du de blir hos deg?
-Vi er en familie. -Hvordan er de familien din?
Babyen min.
Jeg elsker deg så høyt.
Du betyr så mye for meg.
Jeg ville at du skulle leve som meg
og ikke bli påvirket av andre.
Jeg ville at du skulle sluke omgivelsene og være sterk.
Det er ikke så vanskelig.
Du må bare følge instinktene dine.
Men hvorfor…
Hvorfor henger du med de idiotene…
Jeg er lettet.
Hva?
Jeg ble nesten en demon som deg,
og jeg er lettet for at jeg ikke ble det.
-Ko Mun-yeong! -Jeg…
…synes synd på deg, mamma.
At du ikke engang vet at du er ynkelig,
gjør det tristere.
Du har bare appetitt.
Men du vet ingenting om varme.
Det får du aldri vite om.
Og du er ikke interessert.
Det er derfor…
…vi er ulike.
Til forskjell fra deg har jeg lært…
…hvor varmt…
…og godt det føles.
"Varme"?
Men likevel,
ikke hopp over måltider.
Jeg skal gjøre mitt beste
for å fjerne deg fra minnet mitt.
Du vil aldri klare å fjerne meg.
Aldri!
Du vil aldri klare å fjerne meg fra minnet ditt!
Aldri!
OK PSYKIATRISKE
Du fjernet sommerfuglen.
Nei, det gjorde jeg ikke.
Jeg bare malte over den.
Du ser det vel ikke?
Nå må jeg tegne en ny sommerfugl.
Aldri! Du vil aldri
klare å fjerne meg fra minnet ditt! Aldri!
Ser du?
Du kan ikke fjerne meg.
Du og jeg er like.
Sommerfugl.
Du sa at ordet psykopat kommer fra ordet psyke.
Men for oss
er det symbolet for kur.
En kur som helbreder sjelen vår.
Du burde huske det.
Du har rett.
Kan du ikke fjerne det,
må du bare dekke over det med noe bedre.
Ikke sant?
Sommerfugl er psyken, og den symboliserer kur.
En sommerfugl som kurerer. Det er en snill sommerfugl.
Vil du at jeg skal male en?
Vil du se? Vil du se meg tegne den?
Ja. Tegn en som ser fin og vakker ut.
Ok. En fin og vakker sommerfugl.
Den kurerer.
Velkommen.
-Hei. -Slutt å tulle.
Hei.
DELTIDSSTILLING TRENGER IKKE ERFARING
Jeg hørte at du sa opp.
Ja, jeg skal studere nå.
Herlighet.
Skal jeg stenge stedet
og studere med deg også?
Begge kan få en bedre utdannelse.
Skal jeg prøve?
-Jae-su. -Ja?
Vil du virkelig studere til eksamen og gå på college?
-Nei, ikke i det hele tatt. -Akkurat.
Ikke prøv å følge meg.
Gjør det du virkelig vil,
og dra dit du vil.
Hva betyr det?
Ber du meg stikke
fordi du ikke trenger meg lenger?
Sier du at jeg er verdifjøs?
Det er "verdiløs".
Du sa nettopp fjøs.
Akkurat. Jeg er så sint på deg
at jeg føler meg som en ubrukelig ku i en fjøs.
Hei, storebror.
Min storebror Jae-su.
Hva er i veien med deg?
Jeg skal behandle deg som en storebror nå.
Du er ett år eldre enn meg.
Trodde ikke du ville ha en bror.
Hvorfor ombestemte du deg?
Når jeg tenker meg om…
…er det best å ha mange brødre.
Jeg holdt ut
fordi du alltid var…
…ved min side.
Du fikk meg til å le,
hjalp meg puste…
…og gjorde meg mindre ensom.
Takk, Jae-su.
Din lømmel.
Da bør du være snill mot meg, ok?
Ok, jeg skal være snill.
Kall meg "storebror".
Min storebror.
-Én gang til. -Storebroren min, Jae-su.
Én gang til.
-Det holder. -Ok.
-Boksen. -Boksen…
Han sover nå.
Her har de det gøy på piknik.
De er i skogen.
Dette er psyken.
Hun har det gøy med en sommerfugl.
-Ok, neste. -Ok.
Dette er Boksmannen.
Men jeg må tegne det igjen. Pass.
Og her har hun en frosk på hodet.
Kom igjen.
Øynene til Den følelsesløse prinsessen er små. Gjør dem større.
Vil du at de skal være større?
Hvor mye? Én eller to centimeter?
Halvparten så store som ansiktet hennes.
Det blir urealistisk.
Hun er ikke The Boy Frog.
-Ta litt frukt. -Jøss.
Nei. Du kan ikke se den.
Gå. Utenforstående får ikke være her.
Hvorfor er jeg utenforstående?
Ja, du er en utenforstående. Derfor bør du være ute.
La meg bli og se på. Jeg kjeder meg sånn.
Nei, det er utelukket. Kom deg ut.
Sang-tae.
Men…
Skal du bare forlate meg her?
Hva ellers?
Dyttet du meg ikke ut med vilje?
Hvorfor skulle jeg?
-Er du ferdig? -Ja.
-La meg se. -Her.
-Hva er dette? -Jeg tegnet større øyne.
Det er grusomt!
Herlighet.
Drapet på heksen fra vest. Kan du vennligst dukke opp?
Hei.
Kan du slutte å gjøre en så dårlig jobb og lete godt?
Seung-jae, skal du ikke svare meg?
Mr. Lee.
Jeg trodde du lovet å ikke gi ut Drapet på heksen fra vest.
Selvfølgelig skal jeg ikke gi den ut.
Men jeg vil bare være forberedt på fremtiden.
Jeg skal anse det som en sparekonto.
Det er alt.
Hvorfor må jeg hjelpe deg om det bare er til deg?
Hei.
Vet du ikke hvem sin feil dette er?
Hadde du ikke glemt manuset på kafeen,
hadde jeg ikke trengt
å gå gjennom søpla som en villkatt, din tosk.
Hva? Din drittsekk!
Hva?
Hva sa du? Hei.
Hei, bryr du deg ikke lenger?
Greit, jeg slutter!
Jeg håper du finner Drapet på heksen fra vest. Ha et godt liv!
-Hei, Seung-jae! -Hva? Din drittsekk!
Herregud, hva er den lukten?
Seung-jae, lukter ikke noe rart her?
Hva?
Det er ikke meg. Jeg tok en dusj så snart jeg kom hjem.
Jeg skjønner.
Jøss, det stinker her inne.
Bevares. Jeg skal holde døren åpen.
SANG-IN JU, GJØR DU NOE NÅ?
Tenkte det ble kjedelig å drikke alene.
Stanken fra deg fulgte nok Seung-jae helt til rommet mitt.
Å nei. Stinker jeg fortsatt?
Jeg dusjet, så trodde det var ok.
Jeg blir nok vant til lukten om noen minutter.
Greit.
Seung-jae er fortsatt sint på meg, er hun ikke?
Plaget du henne igjen?
Ikke vær så slem mot jenta.
Hva? "Jenta"?
Seung-jae er minst seks år eldre enn deg.
Hva?
Men hun bruker alltid høflig tiltaleform med meg.
Å, det?
Hun liker å oppføre seg ung og dum
fordi hun tror
det er en sikker måte å få et enkelt liv på.
Jeg syns synd på henne, men… Jøss.
Så sleipt.
Er hun faktisk eldre enn meg?
Er du sikker?
Ja, hun er eldre enn deg. Herlighet.
Du jobber på et psykiatrisk sykehus.
Tenk at du er en så dårlig menneskekjenner.
Jeg burde lære deg et par ting.
Når jeg ser noen, vet jeg hva slags person de er.
Gud, jeg spyr snart.
Lee Sang-in, dette er straffen din for å erte meg.
Jeg lar ham stresse i en måned, og så gir jeg det tilbake.
JAKTEN PÅ DET EKTE ANSIKTET
FORTELLING AV KO MUN-YEONG ILLUSTRERT AV SANG-TAE
Mun-yeong! Den nye boken din er endelig ute!
Mr. Moon Sang-tae! Boken er publisert.
Jakten på det ekte ansiktet.
Førsteutgaven er her, rett fra trykkeriet.
Du ventet lenge på dette, Mr. Moon.
Jøss, takk.
Jakten på det ekte ansiktet.
"Illustrert av Moon Sang-tae." Moon Sang-tae!
Det er navnet mitt, Moon Sang-tae.
-Er du spent? -Ja, selvfølgelig.
Jeg er veldig spent og glad nå.
Se, det er et bilde av meg her. Jøss!
Gratulerer med debuten din, Mr. Moon!
-Jøss. Jeg jobbet med denne boken, -Kjære vene.
Jakten på det ekte ansiktet.
Sang-tae, hvor skal du? Sang-tae!
Hei, jeg blir også med. Vent!
Bevares, jeg får stadig en dårlig fornemmelse.
Jeg tror ikke denne boka vil gjøre det bra.
-Hvorfor det? -Det er ikke hennes vanlige skrivestil.
Mun-yeong er annerledes. Skrivestilen òg.
Om jeg bare hadde fått tak i Drapet på heksen fra vest,
da hadde jeg ikke vært så bekymret.
Ikke bekymre deg for mye, Mr. Lee.
Du vet at magefølelsen din alltid tar feil.
Bevares, din lille…
Mamma!
Mamma.
Ser du dette, mamma? Dette her.
Det er navnet mitt, mamma. "Moon Sang-tae."
Navnet mitt… Jeg heter Moon Sang-tae, mamma.
Jeg er illustratør nå. En profesjonell illustratør.
Vil du se illustrasjonene mine, mamma?
Jeg tegnet alle disse. Denne også.
Nå kan jeg til og med tegne ansiktsuttrykk.
-Sang-tae. -Ja.
Mamma er nok veldig nysgjerrig på hva boken handler om.
-Kan du lese den for henne? -Greit!
Jeg er veldig flink til å fortelle historier.
Jeg kan bruke ulike stemmer for Ddochi, Douner og Dooly. Det vet du vel?
Selvfølgelig.
Mamma, jeg skal lese boken for deg!
"Jakten på det ekte ansiktet.
Fortelling av Ko Mun-yeong.
Illustrert av Moon Sang-tae."
Jeg skal lese, mamma. Det blir gøy.
"Jakten på det ekte ansiktet.
Det var en gang et slott i en dyp skog
hvor tre personer bodde. De ble frastjålet sine ekte fjes
av Skyggeheksen.
Gutten brukte en maske med et rart smil.
Så var det prinsessen som var høylytt, men tom på innsiden.
Det var også en mann som var fanget i en boks.
De kunne ikke lage ansiktsuttrykk fordi ansiktene ble stjålet fra dem.
De kunne ikke forstå hverandres følelser,
så de misforstod hverandre og sloss."
Jeg får tårer i øynene, selv om jeg er veldig glad,
min bror og søster.
Mamma, ser ikke illustrasjonene veldig bra ut?
"Illustrert av Moon Sang-tae."
Jeg er profesjonell illustratør nå.
-Du gjorde en utmerket jobb. -Jeg vet det. "Moon Sang-tae", mamma.
Jeg gjorde en god jobb, mamma!
LANSERING: JAKTEN PÅ DET EKTE ANSIKTET
Ok!
Seung-jae, jeg tror vi trenger flere stoler.
Sykehuspersonalet sa de bare ville stå.
Nei, jeg mener… Her er ingen stoler til pressen.
Jeg sendte ut pressemeldingen,
men på grunn av løgnen vi fortalte om Drapet på heksen fra vest,
tror alle at vi lyver igjen.
Bare én journalist kommer.
Hvilken?
Journalisten Yoo.
-Hvem? -Jeg.
Journalist Yoo Seung-jae.
Jeg skal ta opp alt og laste det opp på min kanal.
Jeg trodde du var en kvakksalver,
men du er visst en dyktig lege.
Du hjalp Sang-tae
spre vingene sine og fly som de sommerfuglene.
Herregud, jeg gjorde ingenting. Han gjorde alt på egen hånd.
Du ser forresten fin ut i dag.
Hva slags kommentar er det?
Kan jeg stikke innom deg for mat iblant?
Jeg pleide å gjøre det ofte.
Jeg kikket over muren og sa:
"Sun-deok! La oss henge!"
Hva er det med deg? Har du gått fra vettet?
Er du i ferd med å bli senil?
Jøss, seriøst…
Direktør O.
Jøss, se hvem som er her.
Det skjerfet er vakkert.
Jeg trodde halsen min ville se for naken ut uten.
Jeg skjemte meg bort og kjøpte det på salg hos varemagasinet,
for jeg hørte at dette er en viktig dag.
Godt kjøp. Det ser fantastisk ut på deg.
Å, det stemmer. Besøk restauranten min når du har tid.
Jeg skal lage god fisk til deg.
OK PSYKIATRISKE
Greit, boklanseringsfesten begynner snart.
La oss gå til terapirommet.
Kom igjen.
-Skal vi? -La oss gå inn igjen.
Jeong-tae!
A-reum!
-Hvordan går det? -Hva med deg?
Jeg har hatt det bra.
Jeg savnet deg.
Jeg ser forresten ikke den kjekke omsorgspleieren noe sted.
Å, han kommer.
Sønnen hans har vel ikke lært leksen sin ennå.
Jøss, han er kjekk.
Hvorfor er jeg så nervøs?
Seung-jae.
Jae-su.
"Embetsverk… Veldedighet… En sjanse til å bli…
Hvor er tingene du…"
Unnskyld meg.
Gi-do.
Ju-ri, det er så lenge siden! Hvordan går det?
Kjære vene. Han er absolutt min type.
Du ser ut som en annen person nå.
Forbereder du deg til embetseksamen?
Ja. Som dere vet, er ikke faren min representant lenger på grunn av meg.
Det går bra. Dere kan le.
Jeg prøver å gjøre det samme og jobbe for regjeringen.
Jøss, det er derfor jeg prøver å studere hardt.
Stolt av deg.
Men hvor er min kjekke Gang-tae og den temperamentsfulle forfatteren?
Jeg burde lese historien fordi jeg skrev den.
Hvorfor blander du deg inn?
Ko Mun-yeong, jeg tegnet alle illustrasjonene,
så halve boka er min. Jeg er også flink til å fortelle historier.
-Er du oppmerksomhetssyk? -Hva? Hva er det?
Syk? Er det en sykdom? Hva er det?
Bevares. Det holder, begge to.
Vi kommer for sent. Kom igjen.
Jeg lar deg ikke lese fra boken. Hold deg unna.
Nei. Vi jobbet sammen. Det er rettferdig at jeg gjør det med deg.
-Bare hold deg unna. -Jeg vil ikke.
-Bare hold deg unna! -Nei!
Ingen av dere får lov om dere krangler.
Jeg gjør opplesningen selv.
-Hold deg unna. -Glem det.
-Gjør som jeg sier. -Vil ikke.
LANSERING: JAKTEN PÅ DET EKTE ANSIKTET
MED FORFATTER KO MUN-YEONG OG ILLUSTRATØR SANG-TAE
Greit.
Takk for at dere kom til dette meningsfulle arrangementet
som signaliserer en ny begynnelse for forlaget SangSangESang.
Og jeg vil også vise min takknemlighet for direktør O Ji-wang
og OK psykiatriske som forberedte lokalet.
La oss begynne.
Barnebokforfatter Ms. Ko Mun-yeong
og illustratør, Mr. Moon Sang-tae skal lese den nye utgivelsen deres,
Jakten på det ekte ansiktet,
som kom fra deres fantastiske samarbeid.
JAKTEN PÅ DET EKTE ANSIKTET
"Det var en gang et slott i en dyp skog
hvor tre personer bodde. De ble frastjålet sine ekte fjes
av Skyggeheksen."
"Boksmannen talte.
'Hvis vi vil slutte å krangle og finne lykken,
må vi hente våre stjålne ansikt.'"
"Så de hoppet i campingbilen sin
og begynte på reisen for å finne ansiktene sine.
En dag traff de på en revemor
som stod sammenkrøket og gråt på snøen."
"Den maskerte gutten spurte reven:
'Ma'am, hvorfor gråter du sånn?'
"'Jeg kom hit for å finne mat,
men jeg mistet babyen min som jeg bar på ryggen
et sted i snøen.'"
"Revemoren var tom for tårer.
Hun gråt og slo seg på brystet.
Da Den maskerte gutten så det, begynte han å gråte."
"Da begynte snøen å smelte raskt,
og reveungen, som var frossen under snøen, dukket fort opp."
"De tre gjenopptok reisen.
Snart møtte de en klovn
som danset naken på en eng av blomster med torner.
Den følelsesløse prinsessen spurte:
"Hvorfor danser du av all din kraft
når du vet du blir stukket av tornene?'
'Dette er den eneste måten jeg får folk til å se på meg.
Men det gjør vondt,
og ingen ser på meg,' svarte han.
Så gikk den følelsesløse prinsessen inn i åkeren av torneblomster
og begynte å danse med klovnen.
'Jeg er en tom boks, så jeg får ikke vondt selv om tornene stikker meg.'
Da hun begynte å hoppe og danse,
hørte de en høy klirring
fra hennes tomme overkropp.
Da folk hørte lydene, begynte de å flokke seg rundt stedet.
Publikum så på dansen
og applauderte dem.
-Da…" -"Da…"
-"Da…"
"Da…"
-"Da…" -"Da…"
-Pokker. Det er min tur. -Nei, det er min tur. Se, denne delen.
-Det er min tur. -Se! Det står "Mun-yeong".
-"Mun-yeong." -Mitt navn. Hvorfor stjele min del?
-Dette er min del. -Kan én av dere fortsette?
Bare slutt. Gjør det ordentlig om du vil lese.
Hvorfor stopper du mellom ordene?
Bedre enn å være kjedelig.
Den mannen gjespet da du leste det.
-Kjedelig. -Pokker.
Gjør som jeg sier og ikke bland deg!
"Pokker" er et stygt ord. Det er et banneord.
Banner du til meg? Til storebroren din?
Skal du banne til meg?
-Dette er din feil. -Roper du til meg?
Du sa "pokker" mens jeg leste.
Glem det. Jeg stikker. Gjør det selv.
Roper du til meg nå?
-Hvorfor er du sint? -De er noe for seg selv.
-Hei! Se hvem som snakker. -Hva?
-Hvorfor er du opprørt? -Du da?
-Hvorfor er du sint? -Du…
-Stille, begge to! -Jeg slutter. Jeg stikker.
-Hvorfor kjefter du på meg? -Dette er din feil.
-Jeg sa det til deg! -Du ødela alt!
-Du ødela alt. -Det er din feil!
-Du ødela alt. -Og det sier du!
-Jeg stikker. -Hva er problemet?
-Jeg vil ikke dette. -Jeg sa jeg ville gjøre det alene!
Kjære vene. De vokser ikke opp med det første.
Jeg trodde du hadde fri i dag.
Ja, jeg ville bare ta en rask titt før jeg drar hjem.
Ikke vær for streng mot dem.
De krangler sånn fordi de fortsatt har mye å lære.
Her.
Sang-tae
satt en til side og sa at spesielt du
ikke burde kjøpe boken.
Jøss, så søtt.
Da må jeg vel ikke kjøpe 100 eksemplarer av boka.
Det stemmer.
Åpne den.
Min kjære falske, ekte mor.
Takk for alle de deilige måltidene.
Jeg vil spise maten du lager hver dag.
Jeg liker deg virkelig, Ms. Kang.
Her er et hjerte.
Seks hjerter.
"Min falske, ekte mor"? Hva betyr det?
Vel…
Du er ikke den ekte moren vår, men han liker deg like mye som henne?
Noe sånt, antar jeg.
Kjære vene. All maten jeg laget til dere lønnet seg.
Vel…
Kan jeg gi deg en klem?
Herlighet, du trenger ikke å spørre.
Takk.
Jeg ønsker deg alt godt.
Det går bra.
Ingen andre får vite det, bortsett fra de som var der i dag.
-Jeg er ferdig. Jeg stikker. -Gå! Dra!
Herregud, Ko Mun-yeong er ingen match for ham.
Dette er morsommere enn komedier.
Den følelsesløse prinsessen mot Boksmannen. Hvem vinner?
Dette kan være positivt i markedsføringen.
Tror du virkelig det?
Ja, selvfølgelig.
Jøss. Du er en dårlig løgner, Ju-ri.
Mr. Lee.
Du kan falle,
men jeg vet at du aldri vil gi opp.
For du er en sterk person.
Jeg får vel ikke se deg ofte
når du flytter til Seoul for å starte igjen.
Jeg begynner på nytt,
men ikke i Seoul.
Jeg har et kontor i Seongjin.
Hva?
Leien er veldig dyr i Seoul. Hvorfor flytte tilbake?
Og du er her òg.
Så vakkert.
Havet, mener jeg.
OK PSYKIATRISKE
-Nei. Beklager, Mun-yeong. -Herlighet.
-Greit. -Jeg er lei for det. Beklager.
-Så nå er vi vil venner igjen? -Ja!
Gang-tae, vi beklager.
-Slipp. -Hei!
Bråkmakertrioen!
Jeg har noe til dere.
Sang-tae, jeg betaler for veggmaleriet.
-Liker du den? -Ja. Jøss!
Sir, dette er for mye.
Direktør O Ji-wang, du er…
Du er som trollmannen av Oji-gun. Hvordan kom du på dette?
Jeg vil ha dette.
Ikke prøv deg. Den er min.
Den er bare min, Mun-yeong.
Jeg vil også ha skyss!
Sir, jeg vet du fikk dette i bytte mot veggmaleriet, men det er for mye.
Bare gesten er nok.
Men jeg vil gi dere dette.
Dere alle tre gjennomgikk mye på grunn av det som skjedde.
Jeg ansatte noen jeg ikke burde.
Jeg skylder dere en unnskyldning for det. Så bare ta den, og vi er skuls.
Da føler jeg meg bedre.
Men det føles ikke riktig å ta imot dette.
Så hold ord og heng med meg når du har litt fritid.
Greit.
Dere burde
dra på en lang tur i campingbilen.
Dere kan lære mye på veien.
Men det må jeg si, det blir slitsomt å passe på de to.
Ja, men jeg tror…
…det blir det gøy.
Jeg vil flytte til det skumleste nabolaget.
Kom igjen. La oss dra.
Du ville alltid at vi tre skulle dra på tur
i en campingbil.
Så du tegnet dette, sant?
Men vi trenger ikke å flykte fra sommerfuglen lenger,
så hvorfor skal vi dra langt bort i campingbilen?
Jeg vil ikke dra.
Nei, vi rømmer ikke.
Vi skal på tur.
Hva er forskjellen?
Jeg vil ikke dra.
Når du rømmer,
drar du til et fjernt sted og kommer aldri tilbake.
Men en tur
er å dra langt bort for så å komme tilbake.
Hvorfor dra om du kommer tilbake?
Jeg vil ikke dra.
Så hvorfor spise hvis du skal bæsje det ut?
Du sa du er tom for historier du vil skrive om.
Vi burde dra på tur, så du kan finne inspirasjon.
Jeg har hørt at forfattere ofte får ideer
for sine neste bøker mens de reiser.
Vi spiser, sover og kjører. Om og om igjen.
Tror du virkelig at å gjøre det ofte i den lille campingbilen
vil gi inspirasjon fra løse luften?
Det kan du ikke vite
før vi begynner turen.
Du kan finne inspirasjon
mens jeg utvikler sinnet og studerer.
Sang-tae vil jobbe med tegningene.
God plan, sant?
Jeg vet ikke.
Hei.
Du sa du ville dra på en lang tur med meg.
Kanskje ikke en lang tur.
La oss ta en dagstur om du vil dra.
"Dagstur"? Tuller du?
Jeg vil bare ut på veien uten noe mål
og fortsette å kjøre uten å bekymre meg for fremtiden.
Om det tar en måned eller et halvt år,
vi kjører til vi vil stoppe…
Ro deg ned.
Ikke bli så oppjaget.
Prøv å telle til tre når du ikke kan kontrollere deg selv.
Det hjelper deg roe deg ned.
Jeg mener…
Hvordan kunne de gjøre dette mot meg?
Jeg har undertrykket meg selv i alle år
og bare holdt ut.
De vet det,
så hvordan kan de gjøre dette?
Utrolig. Ikke sant, Jae-su?
Ja, du har rett.
Herregud.
Jeg lurte på hvorfor du tilbød oss drinker.
Du trengte noen å snakke med.
Jøss, se hvor du furter over noe så lite.
Hei, Gang-tae. Hvordan har du holdt ut med alt hele tiden?
De publiserer et eventyr sammen,
så jeg har blitt utstøtt.
Jeg har blitt utestengt.
Men…
…jeg klagde ikke i det hele tatt
og passet på dem gjennom hele prosessen.
Det stemmer. Om det ikke var for all hjelpen din, Gang-tae…
Jøss, den boken ville ikke eksistert i dag.
-Ikke sant? -Ja.
-Ikke sant? -Ja, klart.
Er det for mye å be om?
Er det?
Jeg ber ikke om å dra til Serengeti.
Jeg kan ikke dra, for jeg har ikke pass.
Skjønner dere? Jeg vil ikke til verdensrommet…
Ærlig talt…
Jeg ville bare at vi tre skulle dra på tur i campingbilen.
Bare kjøre gjennom fjellene og åkrene.
Jeg sa: "La oss følge strømmen og se hvor den tar oss."
Og de kan ikke engang gjøre det for meg?
Du har helt rett! Gang-tae, du har tolerert så mye.
De kan ikke gjøre det mot deg. De skylder deg en unnskyldning!
Herregud, jeg er virkelig lei meg.
Gang-tae, jeg beklager virkelig på deres vegne.
Virkelig?
Ja, selvfølgelig.
Mener du virkelig det?
Uten tvil.
Du også?
Ja, selvfølgelig.
Dette er falskt. Alt er løgn.
Alt er falskt, løgnere.
Jøss!
-Her. -Han er døddrukken.
Bevares, hvor har du vært?
Hei, vet du hva klokken er nå?
Hva skjer? Har du drukket?
Han stinker alkohol. Han har åpenbart drukket.
Hei.
Hva er det med koffertene? Skal dere noe sted?
Hva tror du? Du sa vi burde dra på en lang tur.
Vi spilte i går for å overraske deg da du kom hjem.
Du ble sint på oss og stormet ut.
Og du drakk til og med?
Ta på deg denne. Det er T-skjorten til familien vår.
Den er så søt. Se på dette. Den er kjempesøt.
Hvorfor lure meg om dere skulle bli med?
Dere to, seriøst…
Jeg går og tar på meg denne.
-Kom igjen. -Kom igjen.
Forresten, hvorfor drakk du så mye?
-Jeg vet ikke. -Drakk du alene?
Hva pokker? Stakkars meg.
Du maste om denne turen,
og se hvor fyllesyk du er nå. For en flott måte å starte turen på.
Går det bra, Gang-tae? Har du hodepine?
Må du kaste opp?
-Nei. Det går bra, Sang-tae. -Går det bra?
Samme det. Du sier alltid at det går bra.
Du har det ikke bra nå.
Ko Mun-yeong, det er ikke snilt å bli sint på noen som ikke føler seg bra.
Hvorfor blir du irritert?
Hva? Belærer du meg nå?
Han gjorde noe dumt. Hvorfor kødde med meg?
"Kødde"?
Dette er første gang jeg hører det ordet.
Det er et banneord, ikke sant?
Bannet du til meg nå?
Gjorde du? Da burde jeg lære deg en lekse. Kjenn på dette.
-Slipp! -Kjenn på dette!
-Jøss! -Kan du slutte å banne?
Han begynte. Hvorfor kødder du med meg?
-Hei, du sa det igjen! -Bevares.
-Slutt! -Faen!
-Hva? "Faen"? -Det gjør vondt!
-"Faen"? -Jøss!
Nudlene blir for bløte. Skynd deg og spis.
Nei takk.
Ta litt.
Du blir straffet om du kaster bort mat.
-La oss dele dette. -Ok, jeg deler denne i to.
"Jøss, dette var ikke campingturen jeg hadde drømt om."
Får du en oppvekker?
"Oppvekker"? Hva er det?
Å innse realiteten din.
Som å våkne fra en fåfengt drøm.
Å, jeg skjønner.
Jøss, jeg trenger en lur.
Vekk meg før middagstid.
Du må lære deg litt slang.
Jeg prøver. Du må lære flere manerer.
Vet du hva "KA" betyr?
Ja, en kald Americano.
Hva er "VA"?
En varm americano.
-Samme det. -"KA" er en kald americano og…
Skal du ikke sove?
Jeg får ikke sove.
Beklager.
For hva?
Jeg såret deg to ganger…
…fysisk.
Jeg håper virkelig…
…at du aldri blir skadet igjen.
Og…
…takk.
For at du tok meg med
på denne turen.
Hva går av deg? Dette er så ulikt deg.
Jeg elsker deg,
Moon Gang-tae.
Jeg
later ikke som.
Elsker deg virkelig.
Jeg mener det.
Sang-tae.
La oss dra til Namhae i dag.
Gang-tae, Moon Gang-tae.
Ja.
Har du det gøy?
Ja, jeg storkoser meg.
Vil du fortsette å kjøre i campingbilen?
Ja.
Hvor lenge?
Jeg antar til vi blir lei?
Jeg skjønner.
Så dra med Mun-yeong.
Jeg vil dra et annet sted.
Hvorfor? Nyter du ikke turen?
Det gjør jeg. Jeg har det så gøy. Jeg koser meg også,
men jeg…
Jeg vil jobbe.
Jeg vil tegne illustrasjoner
og lage barnebøker. Jeg synes det er mer gøy.
Jeg skjønner.
Greit. La oss dra hjem igjen.
Nei, dere kan fortsette å leke.
Jeg vil jobbe.
De sa at noen ville hente meg snart.
Greit, la oss dra.
Ko Mun-yeong!
-Mun-yeong. -Ja.
En annen bokforfatter elsker illustrasjonene mine
og vil jobbe med meg.
De sa at historien deres trenger illustrasjonene mine.
-Sang-tae. -Noen…
…trenger meg.
Jeg er ønsket.
Sang-tae, jeg trenger også illustrasjonene dine.
Sang-tae.
Klarer du deg…
…uten meg?
Vil du ikke…
…trenge meg?
Moon Gang-tae
tilhører Moon Gang-tae.
Jeg tilhører ikke Sang-tae!
Jeg tilhører meg selv!
Moon Gang-tae tilhører Moon Gang-tae!
Moon Gang-tae tilhører Moon Gang-tae.
Du tilhører deg, og jeg tilhører meg.
Det stemmer.
Jeg tilhører meg selv.
Jeg tilhører ikke deg.
Moon Gang-tae
tilhører Moon Gang-tae.
Moon Gang-tae tilhører Moon Gang-tae.
Vent litt.
Gang-tae.
Ikke gråt, Gang-tae.
Gang-tae.
Takk.
Gang-tae.
Takk.
Takk, Sang-tae.
Jeg er takknemlig…
…for at du er min storebror.
Takk.
Moon Gang-tae tilhører Moon Gang-tae.
Hallo!
-Hallo. -Hallo.
-Jeg kan ta bagen din. -Takk.
Greit.
Takk.
Ha det!
Ha det, folkens!
Ko Mun-yeong, Moon Gang-tae!
Ha det!
Ikke slåss, folkens!
Et kyss er bedre enn å slåss, ok?
"De begynte på en ny reise
for å finne de stjålne ansiktene,
og den onde Skyggeheksen dukket opp foran dem igjen.
Hun kidnappet Den maskerte gutten,
som gråt på vegne av revemoren
og den følelsesløse prinsessen som danset med klovnen."
"'Dere to kommer aldri til å finne deres glade ansikt.'
Etter å ha forbannet dem, låste hun dem inne
i en dyp muldvarptunnel.
Boksmannen fant muldvarpetunnelen noen dager senere,
men inngangen var så trang
at han ikke kom seg inn."
"'Hva skal jeg gjøre? Jeg må ta av boksen på hodet mitt
for å gå inn i tunnelen.'"
"Da hørte han Den maskerte guttens stemme fra innsiden av tunnelen."
"'Mister, ikke tenk på oss. Bare løp langt vekk.
Skyggeheksa kommer snart.'"
"Men Boksmannen tok mot til seg
for å ta boksen av hodet. Så gikk han inn i tunnelen
og reddet Den maskerte gutten og den følelsesløse prinsessen.
Da de kom ut av den mørke tunnelen, så de to
at mannens ansikt var dekket av jord og møkk i stedet for boksen
og begynte å le.
De lo og fniste.
Mens de lo ukontrollert,
falt plutselig masken av Den maskerte gutten."
"Boksen rundt den følelsesløse prinsessens kropp
falt også av og klirret."
Jeg liker henne.
"Boksmannen, som ikke hadde en boks på mer, sa dette da han så
de to finne sine ekte ansikt mens de lo."
"Lykkelig."
Han er lykkelig.
"Jeg er lykkelig."
"Det skyggeheksen hadde stjålet fra dem,
var ikke deres sanne ansikt,
men motet til å finne lykken."
Ha det!
-Her. -Jeg har den.
Han sa vi skulle ta en kaffe først.
Jøss.
Vi har kaffe, ikke sant?
Drakk dere ikke kaffe tidligere?
Hvor er kaffen?
Jeg henter den til deg.
Vi prøver igjen.
Hold kjeft, din dumme hjort!
Vi prøver igjen.
Vent litt.
Nok.
Regelen er underforstått. Forstår du?
-Gjør du? -Ja.
Beklager.
…for brudd på kontrakten,
er en verbal avtale nok. Det er underforstått.
Herregud. Hvordan? Er han ok?
Han lyver.
Mr. Lees far er en løgner.
Han lyver.
Mr. Lees far er en løgner.
Han er akkurat som faren sin.
Vet ikke hva, men tror der er en likhet.
Du tar feil.
Jeg er veldig pen.
-Vi ser ikke like ut. -Ikke lyv, Ko Mun-yeong.
Kutt.
Ikke lyv, Ko Mun-yeong.
Jeg er veldig pen!
Vil du slåss?
Din lille…
Kanskje…
Vent litt. Beklager.
Hvor er hun?
Hvor er Ko Mun-yeong?