PŘED 2 MILIONY LET
Před dvěma miliony let vypadala naše planeta zcela jinak.
Šavlozubý tygr, smilodon.
Obávaný predátor své doby.
Cestu mu zkřížil dva metry vysoký hrůzopták.
Obě strany jsou ozbrojeny…
a připraveny k boji.
Toto je příběh velkolepých bitev o přežití
a dynastií, kterým bude jednou patřit celý svět.
Toto je příběh života.
ŽIVOT NA NAŠÍ PLANETĚ
SOUČASNOST
Když víte, kam se dívat,
najdete i dnes vodítka k počátkům života na naší planetě.
Toto není obyčejný sraz mořských predátorů.
Ale setkání prastarých pokrevních linií.
Žraloci, živoucí fosilie,
které se již stovky milionů let prakticky nezměnily.
Delfíni, savci dýchající vzduch,
jejichž předkové kdysi kráčeli po pevnině.
Velryby, největší živočichové, kteří kdy obývali naši planetu.
Ptáci,
poslední žijící potomci dinosaurů,
největší dynastie na světě.
Vše jsou to predátoři
lačnící po stejné kořisti,
ale každý se zcela odlišným původem.
Dnes žije na světě více než deset milionů druhů rostlin a živočichů.
A přesto jde o pouhé jedno procento ze všech druhů, které kdy existovaly.
Společně se vrátíme v čase,
abychom si připomněli těch 99 % vyhynulých.
Odhalíme nejneuvěřitelnější příběh ze všech,
příběh života na naší planetě.
KAPITOLA PRVNÍ
PRAVIDLA ŽIVOTA
PŘED 4 MILIARDAMI LET
Život ve vší své rozmanitosti musel jednou někde začít.
První jiskra byla podle všeho zažehnuta před čtyřmi miliardami let.
Šlo snad o jedinečný okamžik,
kdy panovaly na naší planetě ideální podmínky.
Voda v tekutém skupenství, sluneční svit
a chemie jako stvořená pro vznik života.
Jak přesně to probíhalo, bohužel nevíme.
Ale víme, že výsledkem byl prťavý jednobuněčný organismus.
LUCA,
poslední univerzální společný předek.
Z něj se zrodilo vše živé.
To byly skromné počátky,
ale v průběhu několika miliard let se život značně vyvinul.
PŘED 450 MILIONY LET
Nejdříve ze všeho v oceánech.
Prvními hegemony živočišné říše
se staly primitivní organismy.
Tito bezobratlí živočichové
vládli oceánům po několik milionů let.
Na naší planetě odnepaměti zuřila válka.
Jedna dynastie se chopila moci
a zanedlouho byla zdecimována nějakou jinou.
Rostliny patřily mezi první, kdo si podmanil souš.
Vytvořily na ní podmínky, které časem umožnily
bezobratlým je následovat
a chopit se nadvlády.
Avšak nic netrvá věčně.
Nastoupila další dynastie.
Pocházela rovněž z vody.
Obojživelníci…
Jejich tělo opatřené čtyřmi končetinami napojenými na páteř
se ukázalo býti zaručeným receptem na úspěch.
Museli se však zdržovat v blízkosti vody.
Dynastie, která na ně navázala, již takto omezena nebyla.
Plazi.
Dokázali vzkvétat i v nejsušších oblastech
a typickou kolébavou chůzí se rozešli do všech koutů světa.
Poprvé v dějinách světa jsme tu měli globální mocnost.
A právě z těchto plazů
se zrodila nejlegendárnější dynastie ze všech.
Dinosauři.
Vládli tu dalších 150 milionů let.
Podivuhodně rozmanitá skupina tvorů,
jejichž absolutní nadvláda skončila pouze vinou nešťastné katastrofy.
Z jejich stínu
pak vystoupilo poslední věhlasné pokolení.
Savci.
Přičemž jeden konkrétní změnil naši planetu
jako nic před ním.
Vzestup a pád všech těchto dynastií
v průběhu čtyř miliard let
není pouhou hříčkou náhody.
Celá tato pouť se
od stvoření života až po dnešní nekonečnou pestrost
řídí jistými základními principy.
Pravidly života.
První pravidlo zní: Přežije jen ten nejpřizpůsobivější.
Tato motýlí vajíčka vypadají jedno jako druhé.
A přitom má každý jedinec jiný soubor genů,
kterým je specifický a zcela unikátní.
Některým jejich genetické předpoklady pomohou přežít.
Budou se dědit z pokolení na pokolení…
až se jednoho dne
narodí jedinec od svých předků natolik odlišný,
že dá vzniknout zcela novému druhu,
který bude o něco lépe připraven na nástrahy života.
Tomu se říká evoluce.
Ale nevyvíjí se samozřejmě jen housenky.
O přežití bojují v tomto lese úplně všichni.
Rostlin nevyjímaje.
Housenky by je jinak bývaly celé snědly.
Ale tato rostlina se v zájmu přežití přizpůsobila.
Má listy napuštěné jedem,
který dokáže usmrtit kohokoliv, kdo se je snaží sežrat.
Učiněná chemická zbraň.
Když tu se vyvine nový druh housenky…
který dokáže otrávené listy hravě sníst,
a to včetně na nich nakladených vajíček.
V reakci na to
začnou ostatní motýli klást vajíčka pouze na rostliny,
kde zatím žádná nejsou.
Chtějí dát svým potomkům co největší šanci na přežití.
Ale rostliny vyráží do protiútoku…
Utváří na listech výrostky,
které jako by vajíčkům z oka vypadly…
aby samičky motýlů od kladení odradily.
Ona falešná vajíčka navíc produkují sladký nektar,
který láká mravence.
A ti požírají housenky.
První pravidlo života, kdy přežije jen ten nejpřizpůsobivější,
stojí za dnešní nevídanou rozmanitostí.
Další pravidlo života zní: Konkurence je hybnou silou adaptace.
PŘED 2 MILIONY LET
A nejvážnější formou konkurence je ta v rámci stejného druhu.
Samec hrůzoptáka.
Břeh jezera je jeho teritoriem.
Jenže tu není sám.
O výsostné místo má zájem mladší samec.
Starší nemůže hrozbu jen tak přehlížet.
Mladík odmítá ustoupit.
Chce svůj vlastní kus půdy.
A tak započne známý rituál.
Obhlíží přednosti toho druhého…
zatímco dávají na odiv své vlastní.
Jejich vzájemně sladěné pohyby
připomínají tanec.
Kdo dřív ustoupí?
Kdo zaútočí?
Nic jim nestojí v cestě, a tak je souboj nevyhnutelný.
Jenže mají společnost.
Vychytralost smilodonů
byla jednou z hlavních příčin vyhynutí hrůzoptáků.
Konkurence jak v rámci, tak i mezi jednotlivými druhy
byla vždy hnacím motorem evoluce.
Ale nemění se jen účastníci boje.
Mění se i samo bojiště.
Čímž se dostáváme ke třetímu pravidlu života:
Země nebývá neměnná nadlouho.
Někdy to životu pomůže.
Jindy je mu to spíše na obtíž.
Sopky byly již od nepaměti jedním z hlavních nositelů změny.
Několik tisíc let trvající erupce
opakovaně pustošily rozsáhlá území naší planety.
Vypouštěly plyny do atmosféry, přispívaly ke změně klimatu a co hůř,
způsobovaly hromadné vymírání.
Svět byl stabilní jen zřídkakdy.
Jednou celý žhnul,
jindy pro změnu mrzl.
Naše měnící se planeta kladla životu do cesty řadu překážek.
Od toxických oceánů…
přes zpustošenou souš
až po deště takřka nemající konce.
Nastaly celkem čtyři případy,
kdy byl život z povrchu zemského takřka vymazán.
Při každém z nich se tři čtvrtiny všech žijících druhů
staly oběťmi hromadného vymírání.
Naše planeta umí být nelítostná.
PŘED 76 MILIONY LET
Avšak přišlo i období,
kdy byla Země stabilní 100 milionů let v kuse.
Tehdy se z jisté skupiny živočichů stala jedna z nejmocnějších dynastií.
Řeč je o věku dinosaurů.
Dlouhé období klidu přispělo k jejich nevídanému rozmachu.
Toto je maiasaura,
býložravec, který tvoří stáda čítající tisíce hlav.
Takové stádo je zárukou bezpečí,
a to nejen pro dospělé jedince.
Tato obezřetná samice
se snaží dostat zpět ke svému hnízdu.
Maiasaura znamená „dobrá matka“.
Po vzoru ostatních samic
se uhnízdila v obrovské kolonii.
Cesta k hnízdu
vede územím ochranářských matek, které brání své potomky.
Ve snaze vyhnout se jedné z útočnic se přiblíží nebezpečně blízko jiné.
Konečně je u svého hnízda.
Mláďata krmí podobně jako ptáci.
Bude je chránit ještě řadu měsíců,
než vyrostou a připojí se ke zbytku stáda.
Ale poklidná planeta nebyla pro dinosaury jen zárukou rychlého rozmachu.
Její stálost rovněž umožnila
vznik dinosaurů nejrůznějších tvarů a velikostí.
Triceratops se od bezbranné maiasaury zásadně liší.
Tato samice váží pět tun a je vyzbrojena třemi nebezpečnými rohy.
Přizpůsobila se životu ve světě, kde je nejlepší obranou útok.
Období páření se blíží, a tak musí být v prvotřídní kondici.
Proto se snaží najít co nejlepší potravu, kde se dá.
Ale tentokrát se od zbytku stáda znatelně vzdálila.
Porozhlíží se až na samém okraji lesa.
Není divu, že je nervózní.
Triceratopsové nejsou jedinými místními velikány.
Tyranosaurus rex.
Nejobávanější predátor.
Samici doprovází dvě mláďata.
Sourozenci jsou rychlejší než jejich matka.
Dobře spolupracují.
Mláďata si na triceratopse nepřijdou, ale matka je hrozbou.
Zachránit ji může jedině stádo.
Vytvořilo obranný val.
I nejobávanější predátor světa pozná, kdy je třeba uznat porážku.
Na rozdíl od nezkušeného mladíka.
PŘED 66,04 MILIONY LET
Dinosauři by tu možná vládli dodnes,
kdyby zůstaly podmínky na Zemi neměnné.
Jenže brzy se mělo změnit úplně vše.
Za jediný den.
Asteroid o velikosti Mount Everestu
letící dvacetkrát vyšší rychlostí než střela
narazil přímo do planety.
Udělal do ní 20 kilometrů hluboký a 180 kilometrů široký kráter
a rozpoutal sérii ničivých událostí.
Tím pravým zabijákem bylo však to, co z onoho kráteru vzešlo.
Několikasetkilometrový val prachu a popela,
který oběhl celý svět.
Oblaka nepropustila sluneční svit,
což vedlo k usmrcení téměř všech dinosaurů
a třech čtvrtin veškerého života na Zemi.
Zkáza světových rozměrů.
A v pořadí páté hromadné vyhynutí.
Ale někteří přece přežili.
A stali se prapředky dnešních druhů.
Ze všech dinosaurů přežili pouze ptáci.
Dnes čítají přes 10 000 druhů.
Rozšířili se do všech ekosystémů na Zemi.
Ale ptáci neměli celou planetu jen pro sebe.
Z popela s nimi totiž povstala další slavná dynastie.
Savci.
Za vlády dinosaurů byli zcela zanedbatelní.
Nebýt nárazu asteroidu,
nikdy by na trůn neusedli.
Pohroma, která vyhubila, co se dalo,
umožnila vznik nového života…
pyšnícího se mimořádnou pestrostí.
Tito živočichové byli plně připraveni čelit veškerým životním výzvám:
chránit a vychovávat potomstvo,
shánět potravu
a pářit se.
Došlo sice k přeobsazení hlavních hrdinů,
ale jinak se toho příliš nezměnilo.
Voda a sluneční paprsky umožňují existenci života,
tak jako ji umožňovaly miliardy let předtím.
A základní pravidla života platí dodnes.
Přežije jen ten nejpřizpůsobivější.
Konkurence je hybnou silou evoluce.
A rychle se měnící planeta plodí chaos.
Právě tato pravidla rozhodují o vzestupech
a pádech příštích dynastií.
Každý tvor, který je dnes naživu,
započal svou pouť již před čtyřmi miliardami let…
a měl zanedbatelnou šanci na přežití.
Celkem 99 % všech druhů, které kdy spatřily světlo světa,
již vyhynuly.
Současný život sestává z onoho jednoho procenta přeživších.
Tento pořad vám přiblíží ty nejdůležitější milníky
v dějinách života.
Od chvíle, kdy se savci stali globální mocností…
přes první mávnutí křídly předků dnešních opeřenců…
až po vývoj vajec s pevnou skořápkou,
z kterých se zrodili mocní dinosauři.
Dojde i na okamžik, kdy zvířata poprvé vkročila na souš.
V příštím díle se zaměříme na počátky života v oceánu…
a na první boje o přežíti…
na naší pozoruhodné planetě.
Překlad: Vojtěch Tuček