‫במשך מיליארדי שנים,‬ ‫חלק גדול מעולמנו לא היה מסביר פנים כלל…‬
‫בגלל פגיעתם הרעה של איתני הטבע.‬
‫אך זהו הסיפור‬ ‫של מה שהתחולל הרחק מתחת לגלים.‬
‫כאן, מוגנים מהסערות, הכו החיים שורש…‬
‫ועמדו לשנות את כוכב הלכת שלנו לנצח.‬
‫- החיים על פני האדמה -‬
‫- פרק 2 -‬
‫- הסביבה הראשונה -‬
‫- לפני 2.4 מיליארד שנים -‬
‫הרחק במעמקי הזמן,‬
‫כדור הארץ לא היה‬ ‫דומה כלל לעולם שמוכר לנו כיום.‬
‫כמעט 90 אחוזים מפניו היו מים,‬
‫אך הוא לא היה כוכב לכת כחול.‬
‫במקום זאת, ענני מתאן ענקיים‬ ‫הפכו את האטמוספרה לצהובה.‬
‫התנאים ביבשה היו קשים עוד יותר.‬
‫הרי געש התפרצו במשך מיליוני שנים.‬
‫הרעש האדיר שנבע מכך‬
‫היה אחד הצלילים הבודדים‬ ‫בעולם שפרט לכך היה דומם.‬
‫בעולם לא היה שום דבר‬ ‫פרט לאוויר רעיל ונהרות של סלע מותך…‬
‫והחיים המוכרים לנו היו בלתי אפשריים.‬
‫אך הרחק בימים הפרהיסטוריים,‬
‫משהו נע.‬
‫מתחת לפני המים‬ ‫מרחף לו ענן עצום של פלנקטון.‬
‫תאים מיקרוסקופיים כמו אלה‬ ‫פיתחו משהו חדש זה עתה.‬
‫פוטוסינתזה.‬
‫כעת היה ביכולתם‬ ‫לרתום את כוחה של השמש כדי לגדול,‬
‫פריצת דרך חשובה כל כך‬
‫עד שהפלנקטון יהיה מקורו‬ ‫של כל צמח בכדור הארץ, יום אחד.‬
‫אך זה לא היה הכול.‬
‫תוצר לוואי אחד של הפוטוסינתזה היה גז,‬
‫המרכיב החסר שנחוץ לקיומם של בעלי חיים.‬
‫חמצן.‬
‫במהלך כמעט שני מיליארד שנים‬
‫הפיק הפלנקטון כמות כה רבה‬ ‫של חמצן, עד שזו שינתה את עולמנו.‬
‫כדור הארץ כבר לא היה עוין והפך לעולם חדש,‬
‫שבו היו החיים יכולים לפרוץ לבסוף.‬
‫כיום, מיליוני שנים לאחר מכן,‬
‫עדיין אפשר לדעת‬ ‫מה היה טיבו של אותו גל חדש של חיים.‬
‫כי בחלקים מסוימים בימים הרדודים שלנו…‬
‫החיים עדיין דומים‬ ‫לאלה שהתקיימו באותה תקופה פרימיטיבית יותר.‬
‫אולי הם לא נראים כך…‬
‫אך אלה הם בעלי חיים…‬
‫שדומים מאוד‬ ‫לצורות החיים המורכבות הראשונות.‬
‫לרובם יש גוף רך והם מעוגנים לקרקעית הים.‬
‫לכולם יש חושים,‬
‫וכמה מהם יכולים אפילו לראות את סביבתם.‬
‫רבים ניזונים באמצעות מסננים,‬
‫דרכם הם קולטים פלנקטון,‬
‫לעיתים בדרכים מסקרנות מאוד.‬
‫אך לא כל בעלי החיים כאן תקועים במקום אחד.‬
‫כמה מהם יכולים לנוע‬
‫ולסייר בקרקעית הים,‬
‫כפי שעשו‬ ‫קרוביהם החלוציים לפני מיליוני שנים.‬
‫אולי נראה שהמים‬ ‫הרדודים האלה הם מין גן עדן,‬
‫מקום מקלט לחיים…‬
‫אך זהו אינו גן עדן.‬
‫בסמוך לחופי קליפורניה של ימינו…‬
‫זוהי חשופית ים.‬
‫וטבעה הרופס מסתיר צד אפל…‬
‫כי בדומה לאבות אבותיה,‬
‫היא כאן כדי לצוד.‬
‫היא הסתגלה לחיים כטורפת.‬
‫והטרף שלה הוא…‬
‫שושנות ים.‬
‫אך בדומה לראשוני הטורפים,‬
‫לחשופית הים יש מקום לשיפור.‬
‫כי כאן, העיתוי…‬
‫הוא הכול.‬
‫למזלה של הציידת,‬
‫טרפה מעוגן לקרקעית הים‬
‫ואינו יכול להסתתר לנצח.‬
‫גורלה של שושנת הים?‬
‫להיטרף מצידה הפנימי.‬
‫- לפני 530 מיליון שנים -‬
‫הופעתם של הטורפים‬ ‫הייתה שינוי אדיר בימים העתיקים.‬
‫על הניצודים היה להסתגל,‬
‫או להסתכן בהכחדה.‬
‫וקבוצה אחת הסתגלה‬ ‫בדרך שלא נראתה קודם מעולם.‬
‫למרות שאלה היו בעלי חיים פשוטים,‬
‫הם הצליחו להיפרד לשכבות של פרטים…‬
‫שלאחר מכן ניתקו ויצאו לחופשי.‬
‫המדוזות.‬
‫לפני 530 מיליון שנים‬
‫הן היו בעלי החיים הראשונים‬ ‫שהצליחו להימלט מקרקעית הים ולשחות.‬
‫אך טורפים כבר נמצאו בכל מקום.‬
‫בעזרת צלצליהן הארסיים,‬
‫שושנות הים האלו‬ ‫חיסלו את המדוזות הצעירות חיש קל.‬
‫ומספרן היה רב כל כך‬
‫עד שנראה היה שאי אפשר להימלט מהן.‬
‫נתפסה.‬
‫אך לא לזמן רב.‬
‫חופשייה סוף סוף.‬
‫בזכות יכולתן לשחות,‬
‫המדוזות היו הראשונות שעזבו את המים הרדודים‬
‫ויצאו לים הפתוח.‬
‫כאן, לפני התפתחותם של הדגים,‬
‫היו המדוזות חופשיות מטורפים לחלוטין.‬
‫אחרים יבואו בעקבותיהן עם הזמן,‬
‫אך לפני למעלה מחצי מיליארד שנים,‬
‫האוקיינוס הפתוח היה שלהן בלבד.‬
‫- לפני 508 מיליון שנים -‬
‫לאלה שעדיין היו תקועים על קרקעית הים,‬
‫ההימנעות מלהפוך לטרף הצריכה גישה אחרת.‬
‫היצור הסקרן הזה‬
‫הוא טרילוביט.‬
‫ופריצת הדרך שלו,‬ ‫מבחינת ההסתגלות, הייתה השריון.‬
‫הטרילוביטים היו מהראשונים‬ ‫בשושלת חדשה לגמרי:‬
‫פרוקי הרגליים.‬
‫הם פיתחו שלד חיצוני,‬
‫קליפה דמוית מגן‬ ‫ששמרה על איבריהם הפנימיים הרכים.‬
‫והם אכן היו זקוקים לכך, בימים האלה.‬
‫זהו האנומלוקאריס.‬
‫בעל חיים מוזר למראה,‬ ‫שמשמעות שמו היא "החסילון הלא רגיל".‬
‫ובמים הרדודים הטרופיים,‬ ‫לפני 508 מיליון שנים,‬
‫הוא היה טורף העל הראשון בעולם.‬
‫לטרילוביט היה מוטב להסתתר, חרף שריונו.‬
‫אך הרחק מהקניונים לא היה היכן להסתתר…‬
‫כי מה שהפך את הטורף הזה למיוחד כל כך…‬
‫הייתה מהירותו.‬
‫בשונה מהמדוזות, האנומלוקאריסים היו יכולים‬ ‫לקבוע את מהירות שחייתם וגם את כיוונה.‬
‫אך זה לא היה מספיק תמיד…‬
‫כי כאשר דוחקים את הטרילוביט לפינה,‬ ‫השריון שלו פועל בצורה מיטבית.‬
‫הוא התגלגל לכדור והפך לבלתי חדיר…‬
‫אפילו בפני החסילון הלא רגיל.‬
‫לאחר שהשטח נקי, הטרילוביט ממשיך בדרכו.‬
‫הוא מחפש אחר אחד המחזות‬ ‫המרשימים ביותר באוקיינוס העתיק…‬
‫שטחי ההזדווגות של הטרילוביטים,‬
‫שבהם מתכנסים אלפים מהם כדי להתרבות.‬
‫בסיפורם של החיים, השריון היה הצלחה כה רבה‬
‫עד שכיום, כמעט 80 אחוזים מכל בעלי החיים,‬
‫ובכלל זה חרקים, עכבישים וסרטנים,‬
‫הם קרובים של פרוק הרגליים העתיק הזה.‬
‫אך השריון לא הגן עליהם מפני כל דבר.‬
‫- לפני 468 מיליון שנים -‬
‫ארבעים מיליון שנים לאחר מכן‬ ‫החלה תקופה חדשה בתולדות החיים,‬
‫שבה היה מגוון גדול יותר מאי פעם.‬
‫הטרילוביטים עדיין היו בתקופת הזוהר שלהם,‬
‫אך שריונם התחזק עוד יותר…‬
‫כי בשונית הזאת יש סכנה‬ ‫מצידו של טורף מסוג חדש.‬
‫אבות אבותיהם‬ ‫של התמנונים והדיונונים בני ימינו,‬
‫הענקים האלה, בעלי הזרועות,‬ ‫היו חלק משושלת שידועה כסילוניות.‬
‫הגדול שבהם, עם שריון שאורכו שמונה מטרים,‬
‫הוא הקמרוצרס.‬
‫הטרילוביט הוא זעיר לעומת הצייד הנישא הזה.‬
‫אך לא גודלו הוא שהפך אותו לאיום רב כל כך.‬
‫הקמרוצרס פיתח דרך חדשה לתפוס את טרפו…‬
‫גם כשאינו רואה אותו.‬
‫כי במים האלה, הוא צד לא רק באמצעות הראייה,‬
‫אלא גם במישוש.‬
‫הטרילוביט יכול רק לנסות‬ ‫להישאר מחוץ למטחווי זרועותיו.‬
‫עם מקור דמוי מספריים,‬
‫שיכול לחתוך גם את השריון הקשה ביותר,‬
‫הקמרוצרס שלט בימים האלה.‬
‫אך במקום היה גם יצור חשוב חדש נוסף.‬
‫עם הבעה של הפתעה תמידית,‬
‫זהו הארנדספיס,‬
‫סוג מוקדם של דג.‬
‫הוא לא פיתח מלתעות עדיין‬
‫ולכן הוא מסוגל רק לשאוב שאריות.‬
‫אך הדבר שהצליח לפתח‬
‫ישנה את מהלך ההיסטוריה.‬
‫יש לו שלד פנימי חדש,‬ ‫שהופך אותו למהיר ולזריז.‬
‫עמוד שדרה.‬
‫ולמרות שאינו מרשים למראה,‬
‫מדגים כמו הארנדספיס‬ ‫יתפתחו כל שאר החולייתנים, יום אחד:‬
‫הדו-חיים, הזוחלים, היונקים והציפורים.‬
‫אך לעת עתה היו החולייתנים רק בתחילתו‬
‫של מסע ארוך מאוד.‬
‫- לפני 445 מיליון שנים -‬
‫עשרים מיליון שנים לאחר מכן ניצבו החיים‬ ‫בפני אחד האתגרים הקשים ביותר שעמדו בפניהם…‬
‫בשעה שהאקלים החל להתקרר לפתע…‬
‫התפתחות שתוצאותיה היו מרות.‬
‫הים החל לקפוא אט אט.‬
‫בעבור התושבים במימיו‬ ‫הטרופיים לשעבר של כדור הארץ,‬
‫זה היה אסון.‬
‫הימים הרדודים הפכו לבית קברות קפוא.‬
‫ההכחדה ההמונית הראשונה של העולם.‬
‫הקפיאה הגורלית נגרמה בשל‬ ‫ירידה של 60 אחוזים בדו-תחמוצת הפחמן.‬
‫ללא גז החממה הזה‬
‫צלל העולם לתוך עידן קרח.‬
‫עידן הקרח הזה נמשך 200,000 שנים.‬
‫בשיאו, כמעט חצי מהעולם היה מכוסה בקרח,‬
‫דבר שגרם להכחדתם‬ ‫של 85 אחוזים מכל היצורים החיים,‬
‫שאבדו מאילן היוחסין שלנו לנצח.‬
‫לאחר שכבר לא היו מים רדודים טרופיים,‬
‫המעטים ששרדו היו אלה‬ ‫שהיו יכולים לעבור למים עמוקים יותר.‬
‫בעלי החיים כמו הנאוטילוס,‬
‫קרוב משפחה קטן יותר של הקמרוצרס הענק.‬
‫הוא התפתח לראשונה לפני מאות מיליוני שנים,‬
‫אך הוא קיים גם כיום.‬
‫הוא חב את הצלחתו‬ ‫לאופיים הקבוע של מעמקי האוקיינוס.‬
‫מתחת לעומק 600 מטרים,‬ ‫הטמפרטורה משתנה רק לעיתים רחוקות,‬
‫ולכן זהו מקלט של יציבות.‬
‫עם פרוץ עידן הקרח,‬
‫סוגים רבים של בעלי חיים נעו אל המעמקים.‬
‫אך הסילוניים הם אלה ששגשגו שם.‬
‫כיום, רבים מהם עדיין משוטטים בים העמוק…‬
‫ובכלל זה תמנונים ודיונונים.‬
‫גופם דמוי הג'לטין‬ ‫אינו מושפע מהלחץ העצום שבמעמקים…‬
‫וחושי העל שלהם‬ ‫מאפשרים להם למצוא את דרכם בחשכה.‬
‫כבר אין להם שריון שמגביל אותם‬
‫והם התפתחו ליצורים כמעט בכל גודל וצורה.‬
‫אך העולם השחור משחור הזה אינו שלהם בלבד.‬
‫גם פרוקי רגליים,‬ ‫כמו סרטן העכביש הזה, חיים כאן.‬
‫הם מגששים את דרכם על פני קרקעית האוקיינוס.‬
‫לצידם נמצאים החולייתנים.‬
‫הם נדירים, מאחר שאין הרבה מזון כאן למטה.‬
‫רק כעשרה אחוזים‬ ‫מכלל הדגים חיים במעמקים כיום.‬
‫זה אינו מקום שהם מצטיינים בו,‬
‫בשונה מהסילוניים,‬ ‫שהפכו לטורפים המושלמים כמעט של המעמקים…‬
‫עובדה שהחסילון הזה עלול לגלות בקרוב.‬
‫המים שסביבו נוצצים‬ ‫בזוהרו הביולוגי של הפלנקטון.‬
‫אורו של הפלנקטון מבליח בכל גירוי,‬ ‫גם אם הוא נמשך לרגע קט בלבד.‬
‫אך החסילון אינו לבדו.‬
‫תמנון חבוי למחצה‬
‫צופה במחזה.‬
‫עיניו הגדולות מאפשרות לו‬ ‫לראות באופן יוצא מן הכלל בחשכה.‬
‫הוא קולט את נקודות האור‬
‫ויכול לעקוב אחר כל תנועה של החסילון.‬
‫הוא זקוק רק לרגע המתאים.‬
‫החסילון הופתע לחלוטין.‬
‫עם חושים מופלאים כל כך,‬
‫ייתכן שלא מפתיע שתמנונים‬ ‫שולטים בעולם הקר והאפל הזה.‬
‫אך בעבור אלה שחיו בעידן הקרח,‬
‫המצב החל להתחמם.‬
‫- לפני 444 מיליון שנים -‬
‫מאתיים אלף שנים לאחר הקפיאה הגדולה‬
‫הופיע בקרח פס כחול.‬
‫מים.‬
‫רמת דו-תחמוצת הפחמן שבה לקדמותה‬
‫וגרמה לטמפרטורה הגלובלית לעלות.‬
‫אז החלה ההפשרה הגדולה.‬
‫ההפשרה הייתה איטית בתחילה,‬ ‫אך קצבה הלך וגבר במהירות.‬
‫לפני שחלף זמן רב, קרחונים בגובה מאות מטרים‬
‫צנחו לתוך הימים המתחממים.‬
‫בתוך אלפים ספורים של שנים,‬
‫כמעט חצי מהקרח בכוכב הלכת נמס,‬
‫וכמעט כולו נעלם לאחר כמה אלפי שנים נוספות.‬
‫בעבור אלה שחיפשו מקלט במעמקים,‬
‫הייתה זו ההזדמנות לשוב למעלה.‬
‫בסמוך לחופי אוסטרליה של ימינו‬
‫זהו דיונון רוקחים ענק צעיר.‬
‫בדומה לאבות אבותיו מעידן הקרח,‬
‫הוא בא למים הרדודים בחיפוש אחר בת זוג.‬
‫אך אחרים הגיעו לכאן לפניו…‬
‫ובכלל זה זכר אלפא…‬
‫שמגן בקנאות על בת הזוג שבחר.‬
‫והוא אינו מתכוון לחלוק בה.‬
‫אך הזכר הקטן יותר אינו נרתע.‬
‫במקום זאת, הוא ממתין לרגע הנכון‬
‫וצופה…‬
‫בשעה שזכר חדש מגיע לזירה…‬
‫ומסמן את כוונתו…‬
‫לקרוא תיגר על זכר האלפא.‬
‫אף אחד מהם אינו נסוג והקרב הוא בלתי נמנע.‬
‫הזכר הצעיר יכול לפעול כעת.‬
‫בשעה שהוא מתקרב, הוא מקפל את זרועותיו‬
‫ומשנה צבע…‬
‫כך שהוא מחקה באופן מושלם…‬
‫נקבה.‬
‫הוא עושה שימוש במוח, לא בכוח,‬
‫ומתגנב היישר אל המטרה.‬
‫זכר האלפא סבור כעת‬ ‫שהוא אינו מגן על נקבה אחת…‬
‫אלא על שתיים.‬
‫הוא אינו מודע לכך‬ ‫שהפולש הצעיר והערמומי הזה‬
‫מזדווג עם בת הזוג שלו.‬
‫האינטליגנציה המדהימה‬ ‫של הסילוניים וחושיהם המרשימים‬
‫סייעו להם ליישב את כל האוקיינוסים בעולם.‬
‫אך במים הרדודים,‬
‫הם כבר אינם טורפי העל‬ ‫שאבות אבותיהם הענקיים היו…‬
‫כי בימים העתיקים…‬
‫עמדו להתבצע חילופי משמרות.‬
‫- לפני 374 מיליון שנים -‬
‫שבעים מיליון שנים לאחר ההפשרה הגדולה,‬
‫בתקופה שידועה בשם תור דבון,‬
‫הגיע תורם של החולייתנים.‬
‫זהו הדנקליאוסטיוס…‬
‫צאצא של הארנדספיס הזעיר.‬
‫אך אורכו של הדג הזה‬ ‫הוא תשעה מטרים והוא בהחלט אינו זעיר.‬
‫אפילו צאצאיו, שמגיעים בקושי‬ ‫למחצית מגודלו, הם טורפים אימתניים.‬
‫והצעיר הזה זיהה משהו במרחבים הכחולים…‬
‫אמוניטים,‬
‫קרובי משפחה של הנאוטילוס בן ימינו.‬
‫מאחר שהוא חולייתן,‬
‫הדנקליאוסטיוס מהיר מספיק בשביל לתפוס אותם.‬
‫אך לאמוניט יש טריק משלו.‬
‫הנעה סילונית.‬
‫זה בדיוק מה שהוא זקוק לו‬ ‫כדי לחמוק מהדג הצעיר.‬
‫בשעה שהוא מתחיל לחוג…‬
‫האמוניט עושה כמוהו…‬
‫ומגן על גופו בעזרת שריונו.‬
‫לפני זמן רב, ההגנה הזו הייתה מצליחה.‬
‫אך לדנקליאוסטיוס יש נשק‬ ‫שלא היה לאבות אבותיו הזעירים.‬
‫מלתעות.‬
‫הוא יכול לנגוס ולמחוץ את טרפו…‬
‫כל עוד יגיע מהזווית הנכונה.‬
‫למזלו של האמוניט,‬
‫לצעיר עדיין אין מלתעות‬ ‫חזקות מספיק בשביל לשבור את שריונו.‬
‫אך למבוגר יש כאלו.‬
‫השילוב של עמוד שדרה ומלתעות התגלה כמנצח,‬
‫מושלם כל כך עד שמרגע זה ואילך,‬
‫החולייתנים המשיכו איתו הלאה בדרכם.‬
‫כיום יש למעלה מ-30,000 מיני דגים,‬
‫פי 40 מהסילוניים.‬
‫למרות שזהו מגוון מרשים…‬
‫לכל אחד מהם עדיין יש את השילוב המושלם הזה.‬
‫עמוד השדרה נותן להם מהירות וכוח,‬
‫ללא קשר לגודלם,‬
‫והמלתעות שלהם…‬
‫נותנות ביסים.‬
‫אך למלתעות יש שימושים נוספים.‬
‫כמה דגים משתמשים בהן כדי להגן על ביציהם.‬
‫אחרים משתמשים בהן כדי למשוך בני זוג.‬
‫ויש גם את האורבן גדול הפה.‬
‫הוא אינו משתמש במלתעותיו‬ ‫רק כדי לתפוס סרטנים.‬
‫הוא משתמש בהן גם לצורך‬ ‫אחד המפגנים המאיימים ביתר בטבע…‬
‫כדי להבריח משטחו יריבים.‬
‫אצל הדגים האלה, הגודל הוא הקובע.‬
‫המלתעות הגדולות מאפשרות‬ ‫לאורבן הזה לשלוט בשטח שלו בקרקעית הים,‬
‫אך הן אפשרו גם לקבוצה‬ ‫ידועה לשמצה יותר של דגים למשול בים.‬
‫הם הופיעו לראשונה‬ ‫לפני למעלה מ-400 מיליון שנים‬
‫ומטילים פחד מאז ואילך.‬
‫אלה…‬
‫הכרישים.‬
‫הם הוסיפו לשילוב המנצח‬ ‫של עמוד שדרה ומלתעות‬
‫חושים כה רגישים‬
‫עד שהם יכולים לאתר טרף‬ ‫ממרחק של מאות מטרים.‬
‫לרבים מהם יש גם גודל וכוח,‬
‫והם קרובים להיות‬
‫הטורף המושלם שייתכן באוקיינוס.‬
‫בים שסמוך לחופי מערב אוסטרליה,‬
‫הדגים האלה מתקבצים יחדיו לצורך הגנה.‬
‫אך הכרישים ממתינים…‬
‫כי יש להם תוכנית תקיפה מיוחדת.‬
‫במה שנראה כעבודת צוות,‬
‫כמה מהכרישים עולים מלמטה,‬ ‫כדי ללכוד את הדגים בינם לבין פני המים.‬
‫אחרים מגיעים מן הצד‬
‫ודוחקים את הלהקה‬ ‫הרחק הים הפתוח, לעבר המים הרדודים.‬
‫הכרישים, שמספרם מגיע לכמה מאות כעת,‬
‫ממתינים בסבלנות…‬
‫בשעה שטרפם מתעייף כל העת.‬
‫זוהי טכניקת ציד ששוכללה במשך מיליוני שנים…‬
‫אך הטבח מתחיל תוך הרף עין.‬
‫הכרישים, שלא השתנו כמעט מאז הקפיאה הגדולה,‬
‫הם אחת השושלות המצליחות בהיסטוריה.‬
‫אך הם חבים את עלייתם‬ ‫לנפילתם של יריביהם הגדולים מכול.‬
‫- לפני 360 מיליון שנים -‬
‫אנו שוב באותם ימים עתיקים,‬
‫והדנקליאוסטיוס שולט‬ ‫כבר במשך 20 מיליון שנים.‬
‫הוא היה טורף כה אכזרי עד שאפילו‬ ‫הכרישים המוקדמים לא הצליחו להתמודד איתו.‬
‫אך הדנקליאוסטיוס עמד‬ ‫להיפגע מגחמה של הגורל…‬
‫שנגרמה בידי הפלנקטון.‬
‫מיליארדי שנים קודם לכן‬
‫היה הפלנקטון הזרז לקיומם של בעלי החיים…‬
‫אך עתה הוא כמעט הביא אותו אל קיצו.‬
‫עלייה פתאומיות בריכוזם‬ ‫של חומרי המזון באוקיינוס‬
‫גרמה לאוכלוסיית הפלנקטון להתרבות…‬
‫בקנה מידה חסר תקדים.‬
‫ובשעה שזו פשטה במים הרדודים,‬ ‫החל המרק הסמיך הזה להרקיב,‬
‫דבר שגרם לרמת החמצן באוקיינוס לצנוח.‬
‫ללא המרכיב הזה,‬ ‫שחיוני לחיים, החלו בעלי החיים להיחנק.‬
‫לאלה שלא היו יכולים להימלט מהרפש‬ ‫נותרה רק תוצאה אפשרית אחת.‬
‫הכחדה.‬
‫הדנקליאוסטיוס היה מין אחד‬ ‫מרבים שאבדו מכוכב הלכת שלנו.‬
‫בכל רחבי העולם התמלאו חופים בפגרים.‬
‫רק בני מזל מעטים,‬ ‫ובכלל זה הכרישים המוקדמים,‬
‫הצליחו לשרוד.‬
‫בסופו של דבר נמחו 80 אחוזים‬ ‫מהחיים בים בהכחדה ההמונית הזאת,‬
‫השנייה בתולדות עולמנו.‬
‫אולם זהו רק חצי מהסיפור.‬
‫מקורם של חומרי המזון‬ ‫שגרמו לפיצוץ האוכלוסין של הפלנקטון‬
‫לא היה בים.‬
‫הם נישאו אליו מהיבשה…‬
‫שם הופקו בידי צמחים‬ ‫במהלך אחד האירועים המדהימים ביותר אי פעם.‬
‫הפיכתו של כדור הארץ לירוק.‬
‫מקום שהיה שממה געשית פעם‬
‫היה גדוש בחיים כעת.‬
‫והעולם החדש הזה הציע הזדמנויות.‬
‫כי הצמחים פרצו את הדרך‬
‫ובעקבותיהם באו בעלי החיים.‬
‫ולפני שחלף זמן רב, המרוץ לשליטה ביבשה החל.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬