‫מיליוני שנים לפני עידן הדינוזאורים‬
‫שלטו בכוכב הלכת שלנו‬ ‫יצורים מפוארים לא פחות.‬
‫שתי שושלות גדולות הגיחו‬
‫והתמודדו ביניהן על העליונות.‬
‫זהו הסיפור של הקרב לכיבוש היבשה…‬
‫ושל הדרך שבה שינה הכול‬ ‫בעבור החיים על פני האדמה.‬
‫- החיים על פני האדמה -‬
‫- פרק 3: פולשים ליבשה -‬
‫- לפני 500 מיליון שנים -‬
‫במהלך רוב ההיסטוריה של עולמנו‬
‫הייתה היבשה מקום עוין לחיים.‬
‫אזור קודר ושומם…‬
‫שדומה יותר לפניו של הירח‬
‫מאשר לכדור הארץ של ימינו.‬
‫קשה להעלות על הדעת‬
‫כיצד יוכל היה משהו להפוך‬ ‫את המקום העוין הזה לביתו אי פעם.‬
‫אך מתחת לגלים,‬
‫שם שגשגו החיים במשך למעלה ממיליארד שנים,‬
‫הייתה צורת חיים סקרנית אחת‬ ‫בין הראשונות שקיבלו עליהן את האתגר הזה.‬
‫ייתכן שהחזזית אינה נראית מרשימה,‬
‫אך למעשה היא דבר יחיד במינו.‬
‫שותפות חלוצית.‬
‫החזזית אינה צמח ולא בעל חיים,‬
‫אלא שילוב מוזר של פטריות ואצות…‬
‫שרק במשולב היה להן מה שנחוץ‬
‫כדי להתגבר על העוינות הקיצונית‬ ‫של כדור הארץ הצחיח.‬
‫אך החזזיות לא היו חלוציות בלבד.‬
‫הן היו פורצות דרך.‬
‫בשעה שהלכו והתפשטו,‬
‫סיביהן הדקים סייעו לפורר סלעים‬
‫ולהפיק את האדמה הראשונה אי פעם…‬
‫וכך הכינו את הקרקע להשתלטותם של הצמחים.‬
‫צמחים זעירים, כמו אזוב,‬ ‫היו הראשונים שהופיעו.‬
‫עם עלים בעובי תא אחד בלבד,‬
‫הם לא היו יכולים לצמוח לגובה,‬
‫אך היו יכולים להתפשט לרוחב.‬
‫הם התרבו מהר יותר מהחזזיות,‬
‫ועד מהרה כיסו את היבשה,‬
‫שבה שלטו באין מפריע‬ ‫במהלך 40 מיליון השנים הבאות.‬
‫אך מהפכה ירוקה הלכה והתקרבה…‬
‫כזו שתשנה את הנוף לנצח.‬
‫המפתח היה התפתחותה של תרכובת חדשה.‬
‫ליגנין.‬
‫הליגנין חיזק את דפנות התאים של הצמח…‬
‫ואפשר לצמחים להפוך‬ ‫לגדולים וחזקים יותר מאי פעם.‬
‫עתה היו הצמחים יכולים‬ ‫להיות יותר מאשר מרבד על פני האדמה,‬
‫והם החלו להיאבק על האזור שמעליה,‬
‫נלחמים על גישה לאור.‬
‫בסופו של דבר הגיעו כמה צמחים לגובה כה רב‬
‫עד שנישאו מעל לעולם שסביבם.‬
‫עצי הסקוויה של ימינו‬ ‫הם גורדי השחקים של הטבע.‬
‫הם מגיעים לגובה של למעלה מ-100 מטרים,‬
‫והם היצורים החיים‬ ‫הגבוהים ביותר שהתקיימו אי פעם.‬
‫אך עצי הסקוויה הם רק אחד‬ ‫מבין למעלה מ-400,000 מינים של צמחים,‬
‫שהם הסימן הבולט ביותר‬ ‫לחיים בכוכב הלכת שלנו.‬
‫בעברו הרחוק של כדור הארץ‬ ‫יצרה הגעתם של הצמחים‬
‫בתי גידול חדשים לגל הבא של הפולשים מהים.‬
‫- לפני 345 מיליון שנים -‬
‫בעלי החיים הראשונים‬ ‫שצעדו על פני היבשה היו פרוקי הרגליים.‬
‫הם היו קרובי משפחה של הטרילוביטים‬
‫והשלד החיצוני הקשיח שלהם‬ ‫שימש כשריון יעיל מתחת לפני המים.‬
‫ביבשה, השריון הזה תמך במשקלם‬
‫ומנע מהם להתייבש.‬
‫הם היו יכולים גם לנשום‬ ‫מבעד לכיסוי גופם הקשיח.‬
‫ומאחר שרמת החמצן באוויר‬ ‫הייתה גבוהה ב-60 אחוזים מכפי שהיא בימינו,‬
‫כמה מהם הפכו לענקים.‬
‫ארתרופלאורה, רב הרגל‬ ‫הגדול ביותר שפסע על פני כדור הארץ אי פעם.‬
‫עם אורך של למעלה‬ ‫משני מטרים וחצי ורוחב בן חצי מטר,‬
‫לא היו לו אויבים טבעיים…‬
‫והוא היה יכול למקד‬ ‫את כל האנרגייה שלו במציאת בת זוג.‬
‫אך בעבור הארתרופלאורה,‬ ‫החיפוש אחר בת הזוג המושלמת‬
‫לא היה ישיר מאוד.‬
‫הוא היה עיוור כמעט,‬
‫ועולמו כלל רק‬ ‫את האזור שאותו היה יכול לחוש.‬
‫יער השרכים הוא ענק‬
‫ונקבה עשויה להיות בכל מקום.‬
‫אך חיפושו אינו‬ ‫כה חסר תקווה כפי שייתכן שהוא נראה.‬
‫נקבות שמוכנות להזדווג מותירות‬ ‫שבילי ריח שזכרים יכולים ללכת בעקבותיהם…‬
‫חבל הצלה באפלה.‬
‫ועם זאת, גם אם יחוש היכן הייתה קודם,‬
‫אין הדבר דומה לידיעה היכן היא נמצאת כעת.‬
‫הוא יכול להתחיל‬ ‫לנסות להקסים אותה, סוף סוף.‬
‫הוא מחכך חלקים משריונו זה בזה‬ ‫וכך יוצר שיר אהבה ייחודי משלו.‬
‫ההזדווגות ביבשה עלולה להיות מסורבלת.‬
‫ההצלחה מצריכה תיאום מושלם.‬
‫לכן, בשלב המכריע הזה,‬
‫חשוב לא לעשות אפילו צעד שגוי אחד.‬
‫שלוש מאות ארבעים וחמישה‬ ‫מיליון שנים לאחר מכן,‬
‫ביערות של ימינו,‬
‫אמנות הפיתוי של פרוקי הרגליים התקדמה מאוד…‬
‫בפרט בעבור כמה חברים‬ ‫משוריינים פחות בקבוצה.‬
‫בשונה מהארתרופלאורה העתיק,‬
‫לעכבישים קופצניים ממין זכר‬ ‫יש חוש ראייה מעולה‬
‫והם אינם גדולים יותר מגרגר אורז.‬
‫אך הם מפצים על מידתם הקטנה…‬
‫בסגנון.‬
‫לכל מין יש צעד ריקוד אופייני לו,‬
‫שנועד למשוך נקבות.‬
‫הטווס.‬
‫החתירה לצדדים.‬
‫רקדן הדיסקו.‬
‫וניעור הנוצה.‬
‫בעוד שהזכרים פיתחו תלבושות ססגוניות‬
‫וצעדי ריקוד מסובכים…‬
‫הנקבות פיתחו טעם מעולה.‬
‫החתירה לצדדים שלו משכה את תשומת ליבה.‬
‫אך האם יש לו את התנועות שהיא מחפשת?‬
‫רק הטוב ביותר יספיק לה.‬
‫היא מנופפת את בטנה כדי לסמן שלא התרשמה.‬
‫הוא צריך להיזהר,‬
‫כי נקבות בררניות אוכלות…‬
‫את המחזרים שלהן לפעמים.‬
‫למרות זאת…‬
‫כדאי לנסות פעם אחרונה אחת.‬
‫ברור שהוא אינו קולט את המסר.‬
‫ייתכן שאין לו מזל באהבה,‬
‫אך לשושלתו,‬ ‫פרוקי הרגליים, היה מזל רב יותר.‬
‫כעת הם למעלה מ-80 אחוזים‬ ‫מכל המינים של בעלי החיים.‬
‫הסוד להצלחתם של פרוקי הרגליים‬
‫נמצא בפשטותו של גופם, המחולק למקטעים,‬
‫שהתפתח בכיוונים שונים רבים מספור.‬
‫לכמה מהם יש אוזניים ברגליהם.‬
‫לאחרים יש עיניים על משושים…‬
‫וגיבוי בצורת לוחות שריון.‬
‫וריאציה אחר וריאציה,‬
‫פרוקי הרגליים הם אבולוציה…‬
‫משתוללת.‬
‫זה כולל את האצנית הטובה מכולם,‬
‫חיפושית הנמר.‬
‫עיצובה עבר כוונון עדין במשך מיליוני שנים.‬
‫הדגם החדיש ביותר בנוי למהירות.‬
‫יחסית לגודלה, היא אחת‬ ‫האצניות המהירות ביותר בכדור הארץ.‬
‫אם הייתה בגודל של בני האדם,‬
‫הייתה יכולה לרוץ‬
‫במהירות של למעלה מ-1,000 קילומטרים בשעה.‬
‫אך יש חיסרון אחד לחיים בנתיב המהיר.‬
‫המוח שלה אינו עומד בקצב.‬
‫היא חייבת לעצור‬ ‫לעיתים קרובות כדי להתמצא בסביבה‬
‫בזמן שהיא צדה את קורבנה הבא.‬
‫אך חיפושה הקדחתני אחר אוכל‬ ‫עלול להוביל אותה לשטח מסוכן…‬
‫כי לפעמים הציידת…‬
‫יכולה להיות גם…‬
‫הניצודה.‬
‫סגנונו של העכביש‬ ‫המלכודן הזה אינו מהיר ועצבני.‬
‫הוא מעדיף שהטרף יבוא אליו.‬
‫בקרב בין פרוקי הרגליים,‬
‫טיסה יכולה להיות ההבדל‬ ‫בין חיים ומוות לעיתים קרובות.‬
‫לפני למעלה מ-300 מיליון שנים,‬
‫קבוצה אחת של פרוקי רגליים‬
‫היו היצורים הראשונים שהמריאו לשחקים.‬
‫והתפתחותן של כנפיים‬
‫שיגרה אותם להצלחה עולמית, בסופו של דבר.‬
‫החרקים.‬
‫כיום, על כל בן אדם בכדור הארץ‬
‫יש למעלה ממיליארד חרקים.‬
‫זוהי קבוצת בעלי החיים‬ ‫הנפוצה ביותר בכדור הארץ.‬
‫- לפני 310 מיליון שנים -‬
‫למרות הצלחתם הנוכחית,‬
‫החרקים המעופפים האולטימטיביים‬ ‫הופיעו לראשונה בביצות הקדומות.‬
‫השפיריות.‬
‫טיסתן היא קרובה לשלמות ככל שניתן.‬
‫ארבע כנפיים גמישות,‬
‫שנשלטות באופן עצמאי,‬
‫מספקות להן יכולת תנועה שאין שנייה לה.‬
‫הן יכולות לעוף בכל כיוון,‬
‫לבצע את הפניות ההדוקות ביותר…‬
‫ולהאיץ מהר יותר ממטוס קרב,‬
‫עיצוב מנצח שנותר כמעט בדיוק כפי שהיה‬
‫במשך מאות מיליוני שנים.‬
‫ועם זאת, באותן ביצות פרהיסטוריות,‬
‫קבוצה אחרת של בעלי חיים‬ ‫עברה שינוי קיצוני משלה.‬
‫מתחת לפני השטח‬
‫המשיכו החולייתנים להתפתח…‬
‫וסוג חדש של דג שגשג:‬
‫בעלי הסנפירים הבשרניים.‬
‫כמה מהם גדלו והפכו לטורפים מפלצתיים.‬
‫בעולם זה, של דג אוכל דג,‬
‫משתלם להיות גדול.‬
‫הקטנים יותר מוצאים מחסה במים הרדודים…‬
‫שם נותנים להם הסנפירים‬ ‫העבים הייחודיים שלהם יתרון בולט.‬
‫הם שריריים ומגוונים מאוד,‬
‫ושונים מאלה של דגים אחרים.‬
‫לא זו בלבד שהם עוזרים להם לשחות,‬
‫אלא שהם חזקים מספיק כדי לשאת את משקל גופם…‬
‫ולעזור להם לזחול אל מחוץ למים.‬
‫אך לדגים האלה יש תכונת הסתגלות‬ ‫חדשה נוספת, שמשנה את כל הכללים.‬
‫היכולת…‬
‫לנשום אוויר,‬
‫לא באמצעות זימים,‬ ‫אלא באמצעות ריאות פרימיטיביות.‬
‫ביחד אפשרו ההתפתחויות האבולוציוניות האלו‬
‫לבעלי החוליות‬ ‫לעזוב את המים ולחקור את היבשה.‬
‫המרוץ ליישובו של העולם החדש הזה החל.‬
‫אך כעת כבר היה מאוחר מדי‬
‫בשביל הדגים עבי הסנפיר האלה.‬
‫אחרים ביצעו את המעבר הזה לפניהם.‬
‫למשל, האנתרקוזאורוס, שאורכו שלושה מטרים…‬
‫שכבר פיתח רגליים.‬
‫האבולוציה מסנפירים‬ ‫לגפיים ארכה מיליוני שנים.‬
‫אך לאחר שהושלמה, החיים ביבשה‬
‫לא ישובו לקדמותם לעולם.‬
‫עידן הדו-חיים‬
‫החל.‬
‫כיום קיימים למעלה‬ ‫מ-8,000 מינים של דו-חיים,‬
‫קבוצה משונה אך מגוונת…‬
‫של טריטונים,‬
‫צפרדעים,‬
‫סלמנדרות‬
‫וקרפדות.‬
‫הם אינם בדיוק הענקים שהיו פעם,‬
‫אך הם עדיין ציידים מוצלחים…‬
‫עם סגנון הריגה משלהם.‬
‫מאות מיליוני שנים אחרי האנתרקוזאורוס,‬
‫הביצות הן עדיין מעוז בעבור הדו-חיים.‬
‫כאן, בדלתה של הדנובה באירופה,‬
‫חיות אלפי צפרדעי ביצה‬
‫שהפכו לציידות חרקים מומחיות…‬
‫עם חיבה מיוחדת‬
‫לשפיריות.‬
‫מאחר שהן רואות בכל כיוון,‬
‫לא קל לתפוס אותן.‬
‫אך צפרדעי הביצה פיתחו‬ ‫מספר תכונות הסתגלות משלהן.‬
‫רגליים בעלות קרום שחייה מסייעות להן לזנק.‬
‫ולשון שמשוגרת מתוך פיהן‬ ‫מספקת להן טווח יוצא מן הכלל.‬
‫למרות זאת, שפיריות מעופפות‬
‫עשויות להיות קשות מדי לתפיסה.‬
‫אם ימתינו שהאקרובטיות האוויריות‬ ‫האלו ינחתו, אולי יהיה להן קל יותר.‬
‫הגיע הזמן לנקוט בגישה אחרת.‬
‫נקבה מטילה ביצים במים.‬
‫היא שקועה למחצה,‬
‫ואמורה להיות מטרה קלה יותר.‬
‫השפיריות הן פשוט מהירות מדי.‬
‫והן יכולות לבצע תמרון של גלגול חבית.‬
‫החטאה נוספת.‬
‫אך צפרדעים הן עיקשות מאוד.‬
‫למרות אחוז הפגיעה הנמוך,‬
‫הדו-חיים שרדו במשך‬ ‫למעלה מ-350 מיליון שנים.‬
‫אך עם זאת, הם מעולם לא כבשו‬ ‫את כל הסביבות שכוכב הלכת מציע,‬
‫כי יש משהו שכל הדו-חיים‬ ‫זקוקים לו כדי לגדל את צאצאיהם.‬
‫מים.‬
‫זוהי צפרדע החץ התותית מקוסטה ריקה.‬
‫הראשנים שלה נמצאים בסכנת חיים.‬
‫השלולית הקטנטנה שלהם התייבשה כמעט לגמרי.‬
‫דרך המילוט היחידה שלהם‬
‫היא על גבה של אימם.‬
‫החלק הקשה הוא למצוא מים.‬
‫למרבה המזל,‬
‫היא יודעת בדיוק לאן ללכת.‬
‫עשרים מטרים מעליה,‬
‫ברומליה מקבצת מי גשמים.‬
‫זוהי הבריכה המושלמת‬ ‫בשביל הראשונים היקרים שלה.‬
‫אך ראשית עליה להגיע לשם…‬
‫ניתור אחר ניתור.‬
‫גודלה הוא בקושי כגודלה של ציפורן האגודל‬
‫וזהו הר האוורסט האישי שלה.‬
‫בטוחים סוף סוף.‬
‫למרות כל השיאים שאליהם הגיעו‬ ‫הדו-חיים בכיבושיהם ביבשה…‬
‫הם מעולם לא הצליחו להתנתק מהקשר שלהם למים,‬
‫קשר שיהיה בעוכריהם‬ ‫כשהתנאים על פני כדור הארץ…‬
‫ישתנו באופן קיצוני.‬
‫- לפני 300 מיליון שנים -‬
‫במהלך התקופה שידועה בשם תור הקרבון‬
‫התמזגו היבשות הגדולות של כדור הארץ‬
‫ויבשת העל פנגיאה נוצרה.‬
‫עם התייבשותה של הקרקע‬
‫החלו הביצות הענקיות להיעלם.‬
‫ללא מים, רוב הדו-חיים נתקלו בקשיים.‬
‫אך לא כולם.‬
‫אחד מהם פיתח‬ ‫תכונת הסתגלות מהפכנית שאפשרה לו לשרוד.‬
‫הביצה שלו פיתחה קליפה שהגנה עליה‬
‫ולעובר שבתוכה הייתה‬ ‫בריכת נוזלים פרטית משלו.‬
‫הצאצא היה יכול‬ ‫להתפתח בתוכה, בטוח מפני התייבשות.‬
‫הקשר למים נותק סוף סוף בזכות התפתחותה…‬
‫של ביצת השפיר העוברי הזאת.‬
‫יצורים אלה, שידועים כבעלי שפיר עוברי,‬
‫היו יכולים ליישב את האזורים היבשים יותר‬
‫באופן שדו-חיים לא היו מסוגלים לו.‬
‫והאב המשותף הזה‬
‫הוליד את כל היונקים, הזוחלים,‬
‫הציפורים והדינוזאורים.‬
‫- לפני 252 מיליון שנים -‬
‫שישים מיליון שנים‬ ‫לאחר התפתחותה של ביצת השפיר העוברי,‬
‫התפשטו בעלי השפיר העוברי על פני פנגיאה…‬
‫ויצרו שתי שושלות חדשות‬ ‫ואת תחילתה של יריבות ללא סוף.‬
‫היצורים הישנים המשוריינים האלה‬ ‫הם סוג פרימיטיבי של זוחל.‬
‫הסקוטוזאורוס, מבעלי החיים‬ ‫הגדולים ביותר ביבשה.‬
‫משקלם הוא למעלה מטון‬
‫והם אוכלי הצמחים‬ ‫הענקיים הראשונים ששוטטו בכוכב הלכת.‬
‫ביצי השפיר העוברי‬ ‫אפשרו להם לשגשג בתנאים היבשים יותר‬
‫וללכת למקומות שאחרים‬ ‫לא היו מסוגלים להגיע אליהם.‬
‫אך פנגיאה לא הייתה שייכת רק להם.‬
‫שושלת חדשה נוספת הגיחה:‬
‫אבות אבותיהם של היונקים.‬
‫למרות שהליסטרוזאורוס‬ ‫אינו יכול להתמודד עם הסקוטוזאורוס,‬
‫יש לו כאן דודנים שיכולים לעשות זאת.‬
‫זהו גורגונופס…‬
‫דוגמה קדומה מרשימה יותר של היונקים.‬
‫אורכו הוא למעלה‬ ‫משלושה מטרים ומשקלו 300 קילוגרמים,‬
‫לא פחות מכל חתול גדול שחי בימינו.‬
‫בעזרת חוש הריח הרגיש שלו,‬
‫קל לו להתחקות אחר טרפו.‬
‫האתגר הגדול ביותר שלו‬
‫יהיה להתגבר על שריונם הכבד.‬
‫אך יש לו נשק סודי:‬
‫ניבי חרב.‬
‫למרות זאת,‬
‫הוא יצטרך להתגנב כדי להתקרב.‬
‫עליו לבחור ברגע הנכון…‬
‫ובמטרה הנכונה…‬
‫בקפידה.‬
‫הוא מתקדם…‬
‫לאט…‬
‫ובשקט.‬
‫היריבות בין היונקים לזוחלים‬
‫קיימת בכדור הארץ כבר מאות מיליוני שנים.‬
‫אך תקופת הזוהר המוקדמת שלהם הייתה קצרה,‬
‫כי הרחק בצפון פנגיאה‬
‫התרחש משהו קטסטרופלי.‬
‫הכוחות האדירים שמתחת לפני האדמה,‬
‫שנותרים רדומים במשך שנים רבות,‬
‫הם דבר שנשכח על נקלה.‬
‫אך העולם התחתון המותך‬
‫תמיד נע ומבעבע,‬
‫ותר אחר חולשה.‬
‫מתחת לקרום של יבשת פנגיאה,‬
‫עשה זרם של מאגמה לוהטת‬
‫את דרכו אל פני השטח.‬
‫לאחר שההתפרצויות של תור הפרם החלו,‬
‫אי אפשר היה לעצור אותן.‬
‫מה שהפך אותן לייחודיות‬ ‫היה קנה המידה האדיר שלהן.‬
‫הן היו בין ההתפרצויות‬
‫הגדולות וההרסניות ביותר‬ ‫בתקופה שבה היו חיים בכדור הארץ.‬
‫והן השתוללו במשך 100,000 שנים.‬
‫ההרס היה חסר תקדים.‬
‫אזור שגודלו כמחצית מגודלה של ארצות הברית‬
‫התכסה בלבה.‬
‫מיליונים של קילומטרים רבועים,‬
‫שהיו גדושים בחיים פעם,‬
‫נהרסו בידי כדור הארץ עצמו.‬
‫וזו הייתה רק ההתחלה.‬
‫ההתפרצויות שחררו משהו מסוכן בהרבה מהלבה:‬
‫תערובת רעילה של גזים מאכלים.‬
‫כשהגזים האלה התערבבו במים…‬
‫ירד מהשמיים גשם חומצי רב עוצמה.‬
‫המים, נותני החיים,‬
‫הפכו למשמידיהם עתה.‬
‫הגשם החומצי הרעיל את הקרקע…‬
‫וחיסל את הצמחים.‬
‫האדמה איבדה את השורשים שאיחדו אותה…‬
‫ובתי גידול שלמים נשטפו בזרם.‬
‫ועם זאת, משהו הרסני‬ ‫עוד יותר מכך היה באוויר.‬
‫רוצח שקט.‬
‫דו-תחמוצת הפחמן.‬
‫הרי הגעש שחררו דו-תחמוצת הפחמן‬
‫בכמות גדולה פי שישה‬ ‫מכפי שיש באטמוספרה שלנו כיום,‬
‫דבר שגרם להתחממות גלובלית בת עשר מעלות…‬
‫ולכל ההרס האקלימי‬
‫שהתלווה אליה.‬
‫כדור הארץ הפך לחממה ואיתני הטבע השתוללו.‬
‫לא היה היכן להסתתר מפני התוהו ובוהו.‬
‫והאוקיינוסים הושפעו מכך במיוחד.‬
‫הם התחממו והפכו חומציים יותר,‬
‫ורמת החמצן שבהם צנחה,‬
‫מה שהפך את הימים, מקורם של החיים,‬
‫לבית קברות שומם.‬
‫זאת הייתה ההכחדה ההמונית‬
‫השלישית וההרסנית ביותר של כוכב הלכת.‬
‫תשעים אחוזים מכל המינים‬
‫אבדו לנצח.‬
‫ענפים שלמים נתלשו מאילן האבולוציה.‬
‫אך למרות שרבים אבדו,‬
‫מעטים עדיין שרדו.‬
‫כל שנותר מעידן שחלף.‬
‫הישרדותם…‬
‫הייתה חשובה יותר מאי פעם.‬
‫עתידם של כל החיים‬
‫היה תלוי על בלימה כעת.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬