За мільйони років до ери динозаврів … нашою планетою правили не менш дивовижні
звірі.
Виникли дві великі династії, що змагалися за панування.
Це історія про битву за завоювання землі… і про те, як вона змінила все життя
на нашій планеті.
ЖИТТЯ НА НАШІЙ ПЛАНЕТІ
ГЛАВА 3 ЗАГАРБНИКИ ЗЕМЛІ
500 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Більшу частину історії нашої планети суша була негостинною для життя.
Похмуре і пустельне королівство.
Більше схоже на поверхню Місяця,… ніж на сучасну Землю.
Важко уявити, що це вороже місце може бути для когось домом.
Та з-під хвиль, де життя процвітало понад мільярд років, з'явилася цікава
форма життя, ставши однією з перших, що прийняли виклик.
Можливо, на вигляд лишайники нічим не вирізняються, та вони безумовно унікальні.
Піонерське партнерство.
Не рослина і не тварина, лишайник — це дивне поєднання грибів та водоростей,…
необхідне, щоб подолати надзвичайну ворожість безплідної Землі.
Та вони були не просто піонерами, вони були новаторами.
У міру поширення… їхні крихітні нитки руйнували камінь і сприяли утворенню
першого ґрунту.
Проклавши шлях для рослин.
Першими з'явилися мікророслини, такі, як мохи.
З листям завтовшки лише з клітину вони не могли рости вгору, зате могли
розповзатися.
Розмножуючись швидше за лишайники, вони незабаром укрили землю, якою безтурботно
правили протягом наступних сорока мільйонів років.
Та наближалася зелена революція, … що назавжди змінила ландшафт.
Ключовою була еволюція нової сполуки - лігніну.
Лігнін зміцнив клітинні стінки рослин, внаслідок чого вони стали більшими і
сильнішими, ніж будь-коли.
Відтоді рослини не тільки укривали землю, а й почали тягтися вгору, борючись
за доступ до світла.
Зрештою… деякі рослини виросли настільки, що височіли над навколишнім
світом.
Сучасні секвої - це природні хмарочоси.
Заввишки іноді більш як сто метрів, вони є найвищими живими організмами, що
будь-коли існували.
Та секвої - лиш один із понад чотирьохсот тисяч видів рослин.
Найпомітніші ознаки життя на нашій планеті.
У далекому минулому Землі завдяки появі рослин виникли нові середовища існування
для наступних загарбників з моря.
345 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Першими тваринами, що ступили на сушу, були членистоногі.
Родичі трилобітів, чиї тверді екзоскелети правили за корисну броню під
водою.
На суші ця броня підтримувала їх і не давала їм висохнути.
І вони могли дихати крізь цю жорстку оболонку.
Рівень кисню був на шістдесят відсотків вищий ніж тепер, тож деякі виросли до
гігантів.
Артроплевра - найбільша багатоніжка, що будь-коли ходила по Землі.
Самець два з половиною метри завдовжки і пів метра завширшки не має природних
ворогів.
Тож він може спрямувати всю енергію на пошук пари.
Однак артроплеврі непросто знайти ідеальну партнерку.
Бо він практично сліпий.
Його світ простягається лише настільки, наскільки він може відчувати.
Папоротникові ліси величезні.
А самка може бути де завгодно.
Проте його пошуки не такі безнадійні, як може здатися.
Самки, готові до парування, залишають пахучий слід для самців.
Промінь світла в темряві.
І все-таки відчувати, де була самка, не те саме, що відчувати, де вона є.
Нарешті йому випала нагода її причарувати.
Потираючи частини панциря одну об одну, він створює унікальну любовну пісню.
Парування на суші може бути незручним.
Щоб усе вдалося, потрібна повна узгодженість.
На цьому критичному етапі важливо не помилитися.
Минуло триста сорок п'ять мільйонів років, і в сучасних лісах мистецтво
спокушання членистоногих дуже розвинулося.
Особливо серед деяких менш броньованих представників групи.
На відміну від стародавніх артроплевр, самці павуків-стрибунів мають чудовий зір.
І вони не більші за рисинку.
Однак те, чого їм бракує в тілі, … вони компенсують стилем.
Кожен вид має власний танцювальний рух, щоб привернути увагу самок.
Павич.
Погойдування вбік.
Танцюрист диско.
І потрушування пір'ям.
Поки самці набували барвистого забарвлення й вправлялися в химерних
танцювальних рухах,… самки розвинули бездоганний смак.
Його погойдування привернуло її увагу.
Та чи цих рухів вона шукає?
Підійде тільки найкращий.
Коливання живота свідчить, що вона не вражена.
Йому треба бути обережним, бо вибагливі самки іноді поїдають своїх залицяльників.
І все-таки… варто спробувати ще раз.
Він зовсім не розуміє сигналу.
Йому не пощастило з коханням, однак його династії членистоногих пощастило більше.
Нині вони становлять понад вісімдесят відсотків усіх видів тварин.
Секрет успіху членистоногих у простій сегментованій будові тіла.
Яка розвинулася в безлічі різних напрямів.
У декого - вуха на лапках.
У когось - очі на вусиках.
І броня як основа.
Купа варіантів, адже членистоногі стрімко розвиваються.
Серед них неперевершений бігун - жук-стрибун.
Його форма вдосконалювалася впродовж мільйонів років.
Останній різновид має виняткову швидкість.
Для свого розміру це один із найшвидших спринтерів на Землі.
Якщо його збільшити до людських пропорцій, він рухатиметься… зі швидкістю
понад тисячу кілометрів на годину.
Та на швидкісній трасі є певна перешкода.
Його мозок не встигає.
Він мусить часто зупинятися, щоб зорієнтуватися під час полювання на
наступну жертву.
Однак відчайдушно шукаючи їжу, він може потрапити на небезпечну територію.
Адже іноді мисливець може стати здобиччю.
Швидкість і лють не в стилі цього мігаломорфного павука.
Самка краще чекатиме, поки здобич підійде до неї.
У битві членистоногих втеча часто рятувала життя.
Понад триста мільйонів років тому одна з груп членистоногих першою піднялася в
небо.
І еволюція крил… зрештою призвела до глобального успіху.
Комахи.
Нині на кожну людину на планеті припадає понад мільярд комах.
Це найчисленніша група тварин на Землі.
310 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Попри нинішній успіх, найкращі летючі комахи вперше з’явилися ще на стародавніх
болотах.
Бабки.
Їхній політ максимально близький до ідеалу.
Чотири гнучкі крильця з незалежним керуванням надають їм неперевершеної
мобільності.
Вони можуть летіти в будь-якому напрямку.
З найкрутішими поворотами.
І розганятися швидше за винищувач.
Вдала будова тіла, що лишалася майже незмінною протягом кількасот мільйонів
років.
Але на тих самих доісторичних болотах інша група тварин зазнавала радикальних змін.
Під поверхнею безхребетні продовжували еволюціонувати.
Процвітав новий вид риб:
Лопатепері.
Деякі стали жахливими хижаками.
У світі, де риба їсть рибу, ліпше бути великим.
Менші знаходять прихисток у тіні.
Де їхні унікальні лопатеві плавці є безумовною перевагою.
М’язисті і універсальні, вони не схожі на ті, що мають інші риби.
Плавці правлять не тільки для плавання, … вони достатньо міцні, щоб витримати вагу
тіла… і допомогти вибратися з води.
Та ці риби мають іще одну перевагу, що змінює гру:
Здатність… дихати повітрям.
Не через зябра, а через примітивні легені.
Разом ці еволюційні досягнення дали змогу хребетним вийти з води і
досліджувати сушу.
Почалася боротьба за колонізацію цього нового світу.
Однак для лопатеперих риб… було вже запізно.
Інші здійснили перехід раніше.
Як-от триметровий антракозавр,… що вже став на ноги.
Еволюція від плавця до кінцівки зайняла мільйони років.
Та після її завершення життя на суші вже не буде колишнім.
Почалася ера земноводних.
Нині існує понад вісім тисяч видів земноводних.
Своєрідна, але різноманітна група.
Тритони, жаби, саламандри, ропухи.
Не такі велетні, якими вони були колись, та все-таки успішні мисливці.
Із власним убивчим стилем.
Через сотні мільйонів років після антракозаврів… болота залишаються оплотом
земноводних.
Тут, у європейській дельті Дунаю, живуть тисячі озерних жаб, які стали досвідченими
мисливцями на комах.
Особливо їм смакують… бабки.
Через їхній панорамний зір … їх важко піймати.
Однак озерні жаби виробили власні способи пристосування.
Перетинчасті лапи допомагають їм піднятися в повітря.
А викидання язика дає надзвичайний діапазон.
Попри це, бабок у польоті не так вже й просто піймати.
Щоб було простіше, можна почекати, доки повітряні акробати сядуть.
Час застосувати інший підхід.
Самка відкладає яйця у воді.
Напівзанурена бабка… має бути легшою мішенню.
Бабки дуже швидкі.
І вміють робити "бочку".
Знову промах.
Проте жаби надзвичайно наполегливі.
Попри малу швидкість,… земноводні вижили впродовж понад трьохсот п'ятдесяти
мільйонів років.
І все-таки вони ніколи не підкорювали жодного середовища на планеті.
Адже всім земноводним для вирощування дитинчат потрібно одне:
Вода.
Це - дереволаз маленький з Коста-Ріки.
Пуголовкам загрожує смертельна небезпека.
Їхня калюжка майже висохла.
Єдиний спосіб порятунку - на материній спині.
Найважче - це знайти воду.
На щастя, … вона точно знає, куди йти.
За двадцять метрів над нею бромелія збирає дощову воду.
Ідеальний ставок для її безцінного пуголовка.
Та спершу треба туди дістатися.
Один стрибок за раз.
Вона завбільшки з людський ніготь, тож для неї це Еверест.
Нарешті в безпеці.
Байдуже, яких висот досягли земноводні в завоюванні землі, … вони ніколи не
розривали зв'язку з водою.
Зв'язку, що стане для них смертельним, коли умови на Землі… докорінно зміняться.
300 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
У кам'яновугільний період великі масиви суші Землі злилися, і народився
надконтинент Пангея.
Земля висихала, і великі болота почали зникати.
Більшість земноводних потерпала через брак води.
Але не всі.
Один вид революційно адаптувався, що дало йому змогу
процвітати.
Його яйце розвинуло захисну оболонку, що утримувала ембріон у власному басейні
рідини.
Всередині молодняк міг безпечно розвиватися, не висихаючи.
Зв'язок із водою… остаточно розірвався внаслідок еволюції… амніотичного яйця.
Амніоти були здатні колонізувати сушу так, як не могли земноводні.
Від цього спільного предка походять усі ссавці, рептилії, птахи і динозаври.
252 МІЛЬЙОНИ РОКІВ ТОМУ
Через шістдесят мільйонів років після еволюції амніотичного яйця… амніоти
поширилися Пангеєю.
Утворивши дві нові династії та почавши нескінченне суперництво.
Ці сплячі броньовані звірі - примітивний вид рептилій.
Скутозаври - одні з найбільших тварин на суші.
Завважки понад тонну, це перші гігантські рослиноїди, що блукали
планетою.
Амніотичні яйця дали їм змогу процвітати у сухіших умовах і потрапити туди, куди
інші не могли.
Та Пангея належала не тільки їм.
Виникла ще одна нова кровна лінія: предки ссавців.
Лістрозавр не рівня скутозавру, а от його родичі - так.
Горгонопси.
Попередники ссавців, які вражають ще більше.
Понад три метри завдовжки, триста кілограмів завважки - ця тварина конкурує
з будь-яким сучасним великим котом.
Маючи потужний нюх, легко вистежити здобич.
Найбільшим викликом буде пробитися крізь їхню важку броню.
Однак вона має таємну зброю - шаблеподібні зуби.
Та їй ще треба непомітно наблизитися.
Вона повинна… ретельно вибрати… мить і ціль.
Повільно… і тихо… вона це робить.
Суперництво між ссавцями і рептиліями було характерною рисою життя на Землі упродовж
сотень мільйонів років.
Та їхній ранній успіх тривав недовго.
Бо на далекій півночі Пангеї відбувалося дещо катастрофічне.
Колосальні сили, які діють під земною поверхнею і про які легко забути, роками
дрімали.
Однак розплавлений підземний світ завжди активний.
Завжди шукає слабину.
Під корою Пангеї… потік перегрітої магми прокладав собі шлях до поверхні.
Щойно почалися виверження пермського періоду,… їх уже годі було зупинити.
Через колосальний масштаб вони стали унікальними.
Це були найбільші, найжорстокіші виверження, які бачив світ.
І вони лютували сто тисяч років.
Руйнування були безпрецедентними.
Лава поглинула територію завбільшки з пів США.
Мільйони квадратних кілометрів, колись повних життя, знищила сама Земля.
І це був тільки початок.
Вулкани викинули дещо значно небезпечніше за лаву.
Токсичну суміш шкідливих газів.
Коли ці гази поєднуються з водою,… виливається потужний коктейль кислотних
дощів.
Вода, що дала життя, тепер знищила його.
Токсичний дощ отруїв землю, … убив рослини.
Без їхнього коріння, що скріплювало б ґрунт, … цілі екосистеми було змито.
Однак у повітрі витало щось ще більш нищівне.
Тихий убивця.
Вуглекислий газ.
Вулкани викинули в шість разів більше Це-О-два, ніж міститься в нашій атмосфері
зараз.
Це спричинило глобальне потепління на десять градусів…
І всі кліматичні руйнування, пов'язані із цим.
Теплиця Земля палала, коли сили природи шаленіли.
Ніде було сховатися від хаосу.
А найбільше постраждали океани.
Коли вони нагрілися і підкислилися, рівень кисню різко впав.
Моря, у яких зародилося життя, перетворилися… на спустошені кладовища.
Це було третє і найбільш руйнівне масове вимирання на планеті.
Дев'яносто відсотків видів втрачено… назавжди.
Цілі гілки відірвано від дерева еволюції.
Багатьох було втрачено, але дехто вцілів.
Усе, що залишилося від минулої епохи.
Ще ніколи… їхнє виживання не було таким важливим.
Майбутнє всього живого повисло на волосині.