‫לפני 252 מיליון שנים…‬
‫הלך כוכב הלכת שלנו וגווע.‬
‫אירוע ההכחדה הגדול ביותר בהיסטוריה‬ ‫הותיר את העולם שומם…‬
‫ושקט להחריד.‬
‫אך זהו סיפורם של המעטים…‬
‫ששרדו.‬
‫- החיים על פני האדמה -‬
‫- פרק 4: בדם קר -‬
‫- לפני 252 מיליון שנים -‬
‫הייתה זו תחילתו של תור הטריאס…‬
‫ונהרות האש הלכו ושככו בהדרגה.‬
‫הם הותירו‬
‫לבה מצטננת שכיסתה‬ ‫שטח בגודל חצי מארצות הברית…‬
‫בקרום שעוביו עד שלושה קילומטרים.‬
‫גזים געשיים גרמו לטמפרטורה העולמית לנסוק.‬
‫יערות ושוניות…‬
‫נמחקו.‬
‫מאות מיליוני שנים של אבולוציה…‬
‫חדלו מלהתקיים.‬
‫אך כאן,‬
‫חבויה בנוף המושחר,‬
‫נמצאת הזדמנות.‬
‫כי צורת חיים אחת משגשגת‬ ‫כשהיא ניזונה מחומר אורגני מת.‬
‫פטריות.‬
‫העולם הפך לבית קברות אפוקליפטי,‬
‫תנאים מושלמים בשביל הפטריות.‬
‫ובמשך מספר אלפי שנים…‬
‫הפכו האורגניזמים הפשוטים האלה‬
‫לצורת החיים השלטת‬
‫בכדור הארץ.‬
‫אך לא כל מי ששרדו את הכחדת הפרם‬
‫הסתמכו על מוות לצורך הצלחתם.‬
‫יצור שפל קומה אחד‬
‫מצא את עצמו בעמדה המושלמת‬
‫להשתלט על העולם.‬
‫הליסטרוזאורוס…‬
‫אב קדמון של היונקים.‬
‫היצור הסקרן הזה, שגודלו כשל חזיר,‬
‫היה רגיל להתחפר מתחת לפני האדמה‬
‫ולמצוא מחסה במערות,‬
‫דרך חיים שהצילה אותו‬
‫כאשר בעלי חיים אחרים גוועו.‬
‫היצורים האלה, שהיו בשפל המדרגה פעם,‬
‫נמנו עתה בין בני המזל‬ ‫המעטים ששרדו את החורבן.‬
‫רוב הצמחייה הושמדה באירוע ההכחדה‬
‫והיה קשה למצוא מזון.‬
‫אך הליסטרוזאורוס היה יצור חסון,‬
‫שמסוגל לחפש אחר מזון על פני שטחים נרחבים.‬
‫הם נמצאו בתנועה כל הזמן,‬
‫מחפשים אחר שורשים,‬ ‫פקעות, ואתרים של צמיחה מחודשת.‬
‫אך הם לא היו בעלי החיים היחידים ששרדו.‬
‫החיים, בשפע של צורות,‬
‫מצאו להם דרך.‬
‫סגנון החיים הפשוט‬ ‫אך המסתגל של הליסטרוזאורוס‬
‫הביא לו תגמול מדהים.‬
‫בשל מיעוט המתחרים והיעדרם של טורפים גדולים‬
‫לאחר ההתפרצויות הגעשיות, הוא הפך‬ ‫משוכן מחפורות שנמצא בתחתית שרשרת המזון…‬
‫לבעל החיים שירש את כדור הארץ.‬
‫בשנים שלאחר ההכחדה ההמונית,‬
‫הם היוו שלושה רבעים מכל החולייתנים שביבשה,‬
‫הישג ששום בעל חיים אחר לא הגיע אליו מעולם.‬
‫אך שלטונם לא היה יכול להאריך ימים,‬
‫כי יצור אחר ששרד את ההכחדה ההמונית‬
‫הלך והתפשט,‬
‫בגלל שינויים אדירים‬ ‫בעצם מבנהו של כוכב הלכת שלנו.‬
‫במשך עשרות מיליוני שנים‬
‫הלכו היבשות של כדור הארץ והתכנסו,‬
‫דבר שיצר אוקיינוס עצום‬ ‫בצידו האחד של העולם…‬
‫וגוש אדמה ענק יחיד בצידו השני:‬
‫יבשת העל, פנגיאה.‬
‫להתייבשות שהחלה בעידן שקדם לכך‬
‫הצטרף עתה גם חום צורב.‬
‫החום עלה ל-60 מעלות.‬
‫סופות חול שחקו כל דבר בתוככי היבשת.‬
‫חוליות היתמרו לגובה של מעל לקילומטר…‬
‫ויצרו בהדרגה את המדבר‬ ‫הגדול ביותר והעוין ביותר‬
‫שהיה בכוכב הלכת אי פעם.‬
‫אך בשולי השטח הצחיח ונטול החיים הזה,‬
‫דרך כוכבה של קבוצת שורדים אחרת.‬
‫והם עדיין שולטים במדבריות שלנו כיום.‬
‫זהו מדבר אטקמה שבדרום אמריקה.‬
‫המקום הזה הוא מדבר מאז תור הטריאס.‬
‫בחלקים ממנו לא ירדה‬ ‫אפילו טיפה אחת של גשם במשך עשרות שנים,‬
‫אך סוג אחד של בעל חיים משגשג פה.‬
‫לטאות.‬
‫אלה זוחלים שהסתגלו‬ ‫באופן מושלם לסביבה היבשה הזאת.‬
‫יש להם עור קשקשי וקשיח,‬
‫כך שאינם נצלים בשמש היוקדת.‬
‫במקום זאת, השמש מספקת להם כוח…‬
‫ומחממת את דמם הקר,‬ ‫כך שהם מגיעים למהירויות של מרוץ.‬
‫אך אפילו זוחלי המדבר‬ ‫חייבים להרוות את צימאונם.‬
‫המים עולים מתוך הקרקע.‬
‫למרבה הצער, בורות המים האלה‬ ‫מלוחים כמעט כמו ים המלח.‬
‫לשתות אותם פירושו גזר דין מוות…‬
‫ולכן הלטאות האלו משיגות‬ ‫את המים שלהן ממקור לא צפוי:‬
‫בעל חיים שגם אבות אבותיו שרדו את האסון.‬
‫החרקים נפגעו קשות מההכחדה ההמונית,‬
‫אך כמה מהם שרדו.‬
‫כיום, זבובי החוף האלה הם מומחים למלח,‬
‫שמתפילים את המים‬
‫וכך הופכים את עצמם‬ ‫לבקבוקי מים קטנים ומושלמים‬
‫בעבור הלטאות.‬
‫האתגר הוא לתפוס אותם.‬
‫סוף סוף.‬
‫אבל בדיוק כשנראה לה שתפסה את השיטה,‬
‫יש צרות באופק.‬
‫הנקודות הטובות ביותר‬ ‫ללכידת הזבובים מבוקשות מאוד…‬
‫והמקומיים אינם אוהבים לחלוק.‬
‫זהו תיקו,‬
‫אך בשטחה של לטאה אחרת.‬
‫הלטאה הצמאה מנצלת את המצב…‬
‫ואת היסח הדעת שלהן…‬
‫גם אם הוא קצר.‬
‫הלטאות, שוכנות המדבר האולטימטיביות,‬
‫הן קשוחות וחסונות,‬
‫בדיוק כמו אבותיהן הקדמונים.‬
‫אך בתור הטריאס‬ ‫היו אלה זוחלים גדולים מהן בהרבה‬
‫ששינו את מהלך ההיסטוריה.‬
‫- לפני 248 מיליון שנים -‬
‫בארבעת מיליוני השנים שחלפו מאז הכחדת הפרם,‬
‫הליסטרוזאורוס שלט בעולם.‬
‫הוא הגיח לתוך עולם ריק כמעט‬
‫ויצא נשכר.‬
‫החיים היו טובים.‬
‫אך לאותם אבות קדמונים של היונקים‬
‫לא היו הרבה מתחרים או טורפים…‬
‫עד עתה.‬
‫כוכב הלכת הלך והתאושש‬
‫וכמה זוחלים גדלו לממדי ענק.‬
‫זהו האריתרוסוכוס.‬
‫אורכו היה שלושה מטרים כמעט‬ ‫והוא היה הטורף הגדול ביותר של תקופתו.‬
‫עדרים של ליסטרוזאורוס היו מטרה קלה.‬
‫לא הייתה להם הגנה נגד סוג הזוחל החדש הזה…‬
‫או אפילו מודעות לאיום מצידו.‬
‫כמו שועל בלול תרנגולות,‬
‫האריתרוסוכוס עשוי להרוג יותר מכפי צורכו.‬
‫הליסטרוזאורוס היה הדודו…‬
‫של תקופתו.‬
‫השילוב בין טורפים לבין מתחרים‬
‫גרם לליסטרוזאורוס לעבור‬ ‫משלטון מוחלט בכוכב הלכת…‬
‫להכחדה.‬
‫היונקים איבדו את כתרם.‬
‫זה…‬
‫היה עידן הזוחלים.‬
‫כיום יש למעלה מ-10,000 מינים של זוחלים…‬
‫למרות שלא כולם אימתניים כמו אבות אבותיהם.‬
‫בשעה שכדור הארץ השתנה…‬
‫נאלצו הזוחלים להסתגל‬ ‫לעולם שהפך צפוף יותר ויותר.‬
‫והעור הקשוח והמקושקש‬
‫שאפשר להם לכבוש את מדבריות פנגיאה‬
‫ממשיך להיות הסוד להצלחתם.‬
‫בעבור כמה מהם,‬ ‫עורם אפשר להם להפוך לאמני ההסוואה.‬
‫אך העור יכול לסייע גם בהנסתם של תוקפים.‬
‫ואפילו אז, לפעמים יש צורך‬ ‫באמצעים קיצוניים יותר.‬
‫אולי היא הצליחה להימלט מן הציפור,‬
‫אך לטאות אינן ידועות בכושר השחייה שלהן.‬
‫אולם ללטאת האנולה מקוסטה ריקה‬ ‫יש טכניקת הישרדות יוצאת דופן.‬
‫בשעה שהיא נושפת,‬ ‫היא יוצרת בועה שנצמדת לעורה דוחה המים…‬
‫וכך יש לה פעמון צלילה משלה…‬
‫שמאפשר לה להישאר חבויה מתחת לפני המים‬
‫עד ל-15 דקות.‬
‫הזוחלים של ימינו טובים כל כך בחיים בשוליים‬
‫עד שקשה להעלות על הדעת‬ ‫שהם שלטו בכוכב הלכת שלנו פעם.‬
‫אך באינדונזיה יש שרשרת איים‬
‫שמאפשרת להציץ לתוך אותו עבר מרוחק כל כך.‬
‫כי כאן, הלטאות שולטות עדיין.‬
‫הצעירה הזו בקעה לאחרונה והיא כבר סקרנית…‬
‫כאשר היא מתחילה את חייה בגן עדן ללטאות.‬
‫הבעיה היחידה שלה היא…‬
‫קרובי המשפחה שלה.‬
‫כי זוהי דרקונית קומודו צעירה…‬
‫ודרקוני קומודו הם קניבלים…‬
‫שמרחרחים את האוויר‬ ‫בעזרת לשונם השסועה כדי למצוא את טרפם.‬
‫בשביל הלטאות הגדולות בעולם…‬
‫דרקונים צעירים הם החטיף המושלם.‬
‫למזלה, קן של ביצי קומודו קבורות‬
‫מציע ארוחה קלה יותר להשגה.‬
‫אך היא לא תספק את המפלצת הזאת לזמן רב.‬
‫רק לאחר שבע או שמונה שנים של הסתתרות בעצים‬
‫היא תגיע לגודל שיאפשר לה להגן על עצמה.‬
‫הבוגר אינו יכול לטפס,‬
‫כי הוא כבד מדי, והולך לחפש משהו נגיש יותר.‬
‫שכבת בוץ עבה אינה יכולה‬ ‫להסוות את ריחה של החיה הזו.‬
‫תאואי המים דרוכים תמיד…‬
‫כי הם חוששים מאדוניהם הזוחלים.‬
‫אך עגלי התאואים‬ ‫אינם מודעים לסביבתם כהוריהם.‬
‫הדרקון איבד את טרפו,‬
‫אך רק לעת עתה.‬
‫ארס שמופק מבלוטה שבלסתו‬
‫מונע מדמו של טרפו להיקרש,‬
‫והדבר גורם לירידה מסוכנת בלחץ הדם.‬
‫התוצאה…‬
‫היא בלתי נמנעת.‬
‫זוהי תזכורת לחיים‬
‫כפי שהיו בתור הטריאס.‬
‫על היונקים להיאבק על חייהם,‬
‫בעוד הזוחלים השליטים מתהלכים להם בביטחון.‬
‫אך ייתכן שהפרק המרשים ביותר‬ ‫מאותה תקופה מוקדמת של עליונות הזוחלים…‬
‫היה כאשר כמה מהם החליטו לעזוב את היבשה‬
‫ולחזור לאוקיינוס.‬
‫הצבים.‬
‫בין אם נדחקו לכאן בגלל תחרות,‬
‫ובין אם התפתו בשל הזדמנויות…‬
‫הצבים שבו אל הימים שאבותיהם עזבו,‬
‫וכיום הם שוכנים‬ ‫בכל האוקיינוסים, פרט לקרים ביותר.‬
‫אך פעם אחת בשנה,‬ ‫הנקבות הבוגרות חייבות לשוב אל היבשה‬
‫כדי להטיל את ביציהן.‬
‫כאן, בקצה שונית המחסום הגדולה…‬
‫הן מתקבצות באלפיהן.‬
‫היאספויות כאלו‬
‫הן אחד המחזות המופלאים ביותר בטבע‬
‫כבר מיליוני שנים.‬
‫יש סיבה טובה להתקבצות הזאת.‬
‫מספרים גדולים מקנים ביטחון.‬
‫הצבים התפתחו לראשונה בתור הטריאס.‬
‫אך כאשר כבשו את הימים,‬ ‫כבר היו באוקיינוס טורפים קטלניים.‬
‫- לפני 150 מיליון שנים -‬
‫זהו פלסיוזאורוס, ואורכו הוא שמונה מטרים.‬
‫גם הוא זוחל,‬
‫אך כזה שנמצא בים במשך כל חייו.‬
‫מאחר שיש גבול‬ ‫לכמות שהפלסיוזאורוס מסוגל לאכול,‬
‫התקבצות במספרים ענקיים שכאלה‬
‫מאפשרת לעוד הרבה נקבות צבים לשרוד.‬
‫כל מה שנותר‬
‫הוא לעלות אל היבשה, שם נולדו,‬
‫ולמצוא את המקום המושלם להטיל את ביציהן.‬
‫כמעט חודשיים לאחר מכן,‬ ‫זוכים מאמציהן של הנקבות בפרס.‬
‫צבים שבקעו זה עתה.‬
‫אך כעת על כל אחד מהם לעבור מסלול מכשולים…‬
‫בשעה שהם מתקדמים‬ ‫באופן אינסטינקטיבי אל האוקיינוס.‬
‫פטרוזאורים.‬
‫זמן רב לפני שציפורים היו קיימות,‬
‫עשתה הקבוצה הזו‬ ‫של זוחלים עתיקים צעד התפתחותי עצום.‬
‫הם פרשו כנף…‬
‫והפכו לאדוני האוויר.‬
‫הצב הצעיר הזה,‬
‫חסר המגן, יוכל לשרוד רק…‬
‫אם ימשיך הלאה…‬
‫ויתעלם מהמתקפות,‬
‫בתקווה שהפטרוזאורים יבחרו בצב אחר.‬
‫בכל פעם שהוא חומק…‬
‫הוא מתקרב יותר אל המים.‬
‫אך גם אלה‬ ‫שהגיעו לאוקיינוס אינם בטוחים עדיין.‬
‫רק כאשר יגיע למים עמוקים‬
‫יוכל לחמוק מפטרוזאורים…‬
‫ולהימלט לתוך הים.‬
‫פעם, הזוחלים משלו בשחקים ובגלים כאחד,‬
‫אך למרות עליונותם,‬
‫גם הפטרוזאורים‬ ‫וגם הפלסיוזאורים עתידים היו להיכחד.‬
‫אך אחד הזוחלים השליטים מן התקופה הזאת שרד.‬
‫הם ציידים כה מושלמים מן המארב‬
‫עד שאפילו לאחר 200 מיליון שנים…‬
‫לא רבים התעלו עליהם.‬
‫הגנואים, שאינם מודעים לסכנה,‬
‫באו להרוות את צימאונם.‬
‫כמעט.‬
‫אך זה לא חשוב.‬
‫תנין היאור יודע שהגנואים יחזרו…‬
‫בדיוק כפי שעשו תמיד.‬
‫כדי להימנע מגילוי, התנין צולל חרישית…‬
‫ועוצר את נשימתו…‬
‫במשך עד לשעה.‬
‫התנינים יכולים להאט‬ ‫את הדופק שלהם לשתי פעימות בדקה בלבד…‬
‫ולהפסיק את פעילות גופם כמעט לגמרי…‬
‫באופן שהזוחלים שכללו לפני מיליוני שנים.‬
‫אך ברגע שבו הוא יוצא להתקפה…‬
‫הוא עובר מקיפאון…‬
‫להתפרצות של אנרגייה…‬
‫תוך שבריר שנייה…‬
‫והוא מפיק מספיק מהירות וכוח…‬
‫כדי לשגר את גופו, שאורכו חמישה מטרים…‬
‫מתוך המים.‬
‫והכול על קיבה ריקה…‬
‫ונשימה אחת ויחידה.‬
‫זוהי טכניקה שהתנינים‬ ‫משתמשים בה בהצלחה כיום,‬
‫ממש כפי שאבותיהם הקדמונים עשו.‬
‫התנינים בני ימינו‬ ‫שולטים במים שבהם הם שוכנים…‬
‫אך הם אינם הטורפים הנפוצים שהיו פעם.‬
‫כי בתור הטריאס,‬
‫שיגרו כוחות הטבע את סיפור החיים‬
‫בכיוון חדש לגמרי.‬
‫- לפני 234 מיליון שנים -‬
‫התפרצויות געשיות בלתי פוסקות‬ ‫גרמו לתקופה נוספת של התחממות גלובלית.‬
‫בשעה שטמפרטורת הימים עלתה,‬ ‫היא הגבירה את התנדפות האוקיינוסים.‬
‫בצפון פנגיאה, רוחות ספוגות בלחות‬ ‫פגעו ברכס שגובהו 3,000 מטרים…‬
‫ויצרו מערכות אקלים של מגה-מונסונים.‬
‫וגשם החל לרדת…‬
‫בקנה מידה תנ"כי.‬
‫סופות השתוללו על פני כל כוכב הלכת.‬
‫הגשמים נמשכו למעלה ממיליון שנים…‬
‫והפכו את המדבריות היבשים‬ ‫של פנגיאה המוקדמת לזיכרון עתיק.‬
‫בצפון הרחוק זרמו פלגים מפסגות ההרים.‬
‫המים שעל פני הקרקע שינו את הנוף…‬
‫ונשאו עימם אדמות סחף עשירות.‬
‫עד מהרה כיסו נתיבי המים‬ ‫למעלה מארבעה מיליון קילומטרים רבועים…‬
‫אזור שגודלו כזה של אלסקה…‬
‫ויצרו את מישור הסחף‬ ‫הגדול ביותר בהיסטוריה של כדור הארץ.‬
‫נתיבי המים הפוריים האלה‬ ‫הפכו לסם החיים של עולם חדש,‬
‫לדלק שהניע את האבולוציה.‬
‫המחטניים עלו לגדולה.‬
‫ובפעם הראשונה מאז הכחדת הפרם…‬
‫שב כוכב הלכת שלנו‬ ‫והפך לעולם מיוער של ענקים.‬
‫- לפני 210 מיליון שנים -‬
‫זוחלים עתיקים רבים‬ ‫לא הצליחו להסתגל לנוף החדש הזה.‬
‫אך קבוצה אחת אימצה את השינוי הזה בצמחייה…‬
‫ועתידה הייתה להשתלט על העולם עד מהרה.‬
‫הצעירים מתחילים את חייהם‬ ‫באופן דומה לזה של זוחלים אחרים.‬
‫הם בוקעים מביצים…‬
‫יש להם עור מקושקש…‬
‫ועליהם לשרוד בכוחות עצמם…‬
‫מהרגע שבו הם יוצאים לאוויר העולם.‬
‫אך קיימים גם הבדלים.‬
‫יש להם מערכת נשימה יעילה בהרבה,‬
‫שלא מפסיקה להזרים דם בריאותיהם…‬
‫דבר שמאפשר להם לרוץ‬ ‫מבלי שיצטרכו לעצור כדי להסדיר את נשימתם.‬
‫רגליהם נמצאות מתחת לגופם, לא מצדדיו,‬
‫כך שהם יכולים ללכת זקופים.‬
‫הדבר מאפשר לצעירים‬ ‫הקטנטנים שבקעו להפוך לבוגרים‬
‫שגדולים מהם פי 50.‬
‫הם חלק מאילן היוחסין של הזוחלים,‬
‫אך בענף שייחודי רק להם.‬
‫ענקים מוקדמים, כמו הפלטאוזאורוס,‬
‫יכולים להגיע‬ ‫למקורות המזון החדשים והגבוהים יותר.‬
‫קיבתם יכולה לעכל‬ ‫את המחטים הקשות של המחטניים…‬
‫ונפחם העצום עוזר להם‬ ‫לשמור על חום גוף גבוה יותר…‬
‫ביום ובלילה.‬
‫זוהי נוסחה מנצחת שתביא עימה עידן חדש.‬
‫- לפני 152 מיליון שנים -‬
‫תור היורה.‬
‫השושלת החדשה הזאת תמשול בכיפה‬
‫במשך למעלה מ-150 מיליון שנים.‬
‫שלטונה כלל כמה מהיצורים הידועים ביותר‬
‫שהתהלכו עלי אדמות אי פעם.‬
‫ברוכים הבאים לעידן הדינוזאורים.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬