252 millió évvel ezelőtt…
bolygónk haldoklott.
A történelem legnagyobb kihalási hulláma pusztaságot és néma csendet
hozott a világra.
Most azonban azon élőlények története következik,
amelyek túlélték.
ÉLET A BOLYGÓNKON
4. FEJEZET
HIDEGVÉRREL
252 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A triász időszak kezdetén…
a tűzfolyamok apránként lecsillapodtak.
Nyomukban a kihűlő láva
akkora részt borított be, mint az Egyesült Államok területének fele,
akár három kilométer vastag rétegben.
A vulkáni gázok hatására megemelkedett a globális hőmérséklet.
Erdők és korallzátonyok
semmisültek meg.
Több százmillió évnyi fejlődés
tűnt el.
Ugyanakkor itt,
a megfeketedett táj
lehetőséget rejt.
Létezik egy különleges életforma, amely halott szerves anyagokon élősködik.
A gomba.
Az apokaliptikus temetővé vált világban
a gombák éltek és virultak.
És néhány ezer éven át…
ezek az egyszerű organizmusok
vették át az uralmat
a Földön.
Azonban a permi kihalás nem minden túlélője
támaszkodott a halálra.
Egy alacsonyrendű teremtmény
kitűnő helyzetbe került,
hogy meghódítsa a világot.
A Lystrosaurus.
Az emlősök ősi felmenője.
Ez a szokatlan, sertésméretű állat
megszokta, hogy a föld alá rejtőzzön
és barlangokban keressen menedéket.
Ez az életmód mentette meg,
amikor más állatok kihaltak.
Régen esélytelen félnek számított,
most pedig azon kevés szerencsések egyike, amelyek túlélték az armageddont.
Mivel a növényzet nagy része elpusztult a kihalási hullám alatt,
nehéz táplálékot találni.
De a Lystrosaurus kitartó,
nagy területeket kutat át táplálék után.
Állandó mozgásban van,
gyökereket, gumókat és új hajtásokat keres.
De más állat is túlélte.
Az élet többféle formában
utat tört magának.
A Lystrosaurus egyszerű, de alkalmazkodó életmódjával
elnyerte méltó jutalmát.
Kevés vetélytárssal és nagyragadozók nélkül,
a vulkánkitörések a tápláléklánc alján lévő földtúrót
azzá az állattá koronázták, amelyik megörökölte a Földet.
A tömegkihalást követő években
a szárazföldi gerincesek háromnegyedét tették ki.
Ez addig még egy állatnak sem sikerült.
De egyeduralmuk nem tarthatott sokáig,
mert a tömegkihalás egy másik túlélője
felemelkedőben volt
a bolygó szerkezetében lezajló hatalmas változásoknak köszönhetően.
Több tízmillió éven át
a Föld kontinensei közeledtek egymáshoz,
hatalmas óceánt teremtve a világ egyik oldalán…
és egy óriási szárazföldtömeget a másikon.
A Pangea szuperkontinenst.
Az előző korszakban kezdődő kiszáradást
ezúttal perzselő hőség tetézte.
A hőmérséklet 60 Celsius-fokra emelkedett.
Homokviharok söpörtek a belterületen.
Több mint egy kilométer magas dűnék…
fokozatosan formálták a bolygó leghatalmasabb
és legellenségesebb sivatagát.
Mégis ennek a sivár és élettelen tájnak a peremén
a túlélők egy másik csoportja bukkant fel.
És még ma is uralják a sivatagokat.
Ez a dél-amerikai Atacama-sivatag.
A triász időszak óta létezik.
Egyes részeit évtizedek óta nem érte egy csepp eső sem,
ennek ellenére egy állatfaj jól érzi itt magát.
A gyíkok.
Ezek a hüllők kiválóan alkalmazkodtak a száraz környezethez.
Kemény, pikkelyes bőrük révén
nem aszalódnak össze a tűző napon.
Sokkal inkább jótékony számukra.
Felmelegíti hidegvérüket, hogy száguldó sebességet érjenek el.
De még a sivatagi hüllőknek is csillapítaniuk kell szomjukat.
Víz szivárog fel a talajon.
Sajnos ezek a vízlelőhelyek majdnem olyan sósak, mint a Holt-tenger.
Ezt meginni halálos lenne,
ezért ezek a gyíkok meglepő forrásból nyerik a vizet.
Olyan állatból, melynek ősei szintén túlélték az armageddont.
A rovarokat csapásként érte a tömegkihalás,
de néhányuk átvészelte.
Mára már a vízilegyek igazi sóspecialisták.
Megszűrik a vizet,
és eközben tökéletes kis vizespalackokká válnak
a gyíkok számára.
Kihívás elkapni a legyeket.
Na végre!
De amikor már azt hiszi, hogy sikerrel járt,
baj tűnik fel a láthatáron.
A legkiválóbb légyfogó helyek nagy látogatottságnak örvendenek,
és a helyiek nem szeretnek osztozkodni.
Patthelyzet,
de egy másik gyík felségterületén.
A szomjas gyík nem késlekedik,
hogy a legtöbbet hozza ki a zűrzavarból,
bármilyen rövid is legyen az.
A sivataglakó
gyíkok szívósak és ellenállóak,
akárcsak egykori őseik.
De a triászban sokkal nagyobb hüllők
változtattak a történelem menetén.
248 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A permi kihalást követő négymillió évben
a Lystrosaurusok uralkodtak.
Szinte egy üres világba léptek,
ahol learatták a babérokat.
Az élet szép.
Ezeknek az emlősöknek
alig volt riválisuk vagy természetes ragadozójuk
egészen mostanáig.
A bolygó lassan magához tért,
és néhány hüllő gigantikus méreteket öltött.
Ez az Erythrosuchidae.
Közel háromméteres hosszával korának legnagyobb ragadozója.
A Lystrosaurus-csorda könnyű célpont.
Védtelenek az újfajta hüllővel szemben.
Még csak nem is sejtik, mekkora fenyegetést jelent.
Akárcsak a róka a tyúkólban,
az Erythrosuchidae kedvére öldökölhet.
A Lystrosaurus volt korának
óvatlan dodója.
A ragadozók és a rivalizálás
a Lystrosaurust a bolygó teljes uralmából
kihalásba taszította.
Az emlősök elvesztették koronájukat.
Eljött…
a hüllők dicső kora.
Ma már több mint 10 000 hüllőfaj létezik.
Bár nem mindegyik olyan rémisztő, mint az őseik.
Ahogy a Föld változott,
a hüllőknek alkalmazkodniuk kellett az egyre zsúfoltabb világhoz.
És kemény, pikkelyes bőrük,
amely lehetővé tette a Pangea sivatagjainak meghódítását,
továbbra is sikerük zálogát jelentette.
Némelyik annak köszönhetően vált az álcázás mesterévé.
De arra is használható, hogy elijessze támadóját.
Viszont míg így is előfordul, hogy drasztikusabb lépésekre van szükség.
Talán megmenekült a madár elől,
de a gyíkok nem az úszóképességükről híresek.
Ugyanakkor a Costa Rica-i anolisz rendkívüli túlélési technikával bír.
Kilégzéskor buborékot képez, amely víztaszító bőréhez tapad…
megalkotva saját búvárharangját,
mely révén akár 15 percig is
bírja a víz alatt.
A mai hüllők remekül érzik magukat az állatvilág peremén,
nehéz elképzelni, hogy egykor a bolygónkat uralták.
De van egy szigetcsoport Indonéziában,
amely bepillantást enged a nagyon távoli múltba.
Itt még mindig a gyíkok uralkodnak.
Nemrég kelt ki, és máris kíváncsi.
Ez a csöppség most kezdi életét a gyíkok paradicsomában.
Az egyetlen bökkenő…
a rokonai.
Ez ugyanis egy kis komodói sárkány…
és azok kannibálok.
Villás nyelvével szimatol zsákmánya után.
A világ legnagyobb gyíkjának
a kis sárkány tökéletes harapnivaló.
Szerencséjére egy fészekaljnyi komodói tojással
a sárkány könnyű prédához jut.
De nem sokáig csillapíthatja a fenevad étvágyát.
Hét-nyolc évig kell a fákon bujkálnia,
mire elég nagy lesz ahhoz, hogy megvédhesse magát.
Túl nehéz a famászáshoz,
így a kifejlett példány könnyebben megközelíthető préda után néz.
A vastag sárréteg sem fedheti el ennek az állatnak a szagát.
A vízibivalyok mindig éberek.
Óvakodnak a nagy hüllőktől.
De a borjak nem olyan eszesek, mint a szüleik.
A sárkány elveszítette áldozatát,
de csak ideiglenesen.
Az állkapcsa mirigyéből kilövellő méreg
megakadályozza az áldozat vérének alvadását,
amely vészes vérnyomáseséshez vezet.
A végkifejlet
elkerülhetetlen.
Ez jól tükrözi, hogy milyen lehetett az élet
régen a triászban.
Az emlősök az életükért harcolnak,
miközben a hüllők gőgös magabiztossággal uralkodnak.
De a hüllők uralmának korai időszakában talán az volt a legfigyelemreméltóbb,
amikor némelyikük hátat fordított a szárazföldnek,
és visszatért az óceánba.
Teknősök.
Akár a konkurencia,
akár a lehetőségek miatt alakult így…
a teknősök visszatértek az őseik által elhagyott vizekbe,
és ma már a leghidegebb óceánokat kivéve mindenhol fellelhetőek.
Azonban a kifejlett nőstények évente egyszer visszatérnek a szárazföldre
lerakni tojásaikat.
Itt, a Nagy-korallzátony szélén…
ezrével gyűlnek össze.
Az ilyen csoportosulások
évmilliók óta a természet legnagyobb látványosságai.
Jó okuk van a gyülekezésre,
együtt biztonságosabb.
A teknősök először a triászban jelentek meg.
De mire meghódították a vizeket, már könyörtelen ragadozók otthona volt.
150 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
Ez itt egy nyolcméteres Plesiosaurus.
Szintén hüllő,
de egész életét a tengerben tölti.
Mivel a Plesiosaurus csak módjával eszik,
a nagyszámú csoportosulás lehetővé teszi,
hogy a legtöbb teknős túlélje.
Már csak annyi a dolguk,
hogy a partra másszanak, ahol kikeltek,
és megtalálják a tökéletes helyet, hogy lerakják tojásaikat.
Csaknem két hónappal később
a nőstények erőfeszítései meghozzák gyümölcsüket.
Kikelt teknősök.
De mindegyikre nagy megpróbáltatás vár,
ahogy ösztönösen az óceán felé veszik az irányt.
Pterosaurusok.
Jóval a madarak megjelenése előtt
az ősi hüllők ezen csoportja hatalmas evolúciós lépést tett.
Szárnyra keltek…
és a levegő uraivá váltak.
Teljesen védtelenül…
a kis teknős egyetlen esélye,
ha nem áll meg…
nem törődve azzal, hogy majdnem lecsapnak rá,
és remélve, hogy a Pterosaurusra hat a bőség zavara.
A szerencse…
egyre közelebb viszi a víz széléhez.
De még az óceánban sincs biztonságban.
Csak a víz mélyére úszva
kerülheti el a Pterosaurust…
és menekülhet meg a tengerben.
Egykor a hüllők uralták az eget és a hullámokat.
De felsőbbrendűségük ellenére
a Pterosaurusok és a Plesiosaurusok idővel mind kihaltak.
A korszak egyik uralkodó hüllője mégis fennmaradt.
Olyan tökéletesen lopakodó vadász,
hogy még 200 millió év elteltével is
kevesen tudtak túltenni rajta.
Fittyet hányva a veszélyre
gnúk oltják szomjukat.
Majdnem.
De nem számít.
A nílusi krokodil tudja, hogy a gnúk visszatérnek…
mint mindig.
Hogy ne vegyék észre, a krokodil némán elmerül…
visszatartva lélegzetét
akár egy órán keresztül.
A krokodilok le tudják lassítani szívüket percenként két dobbanásra.
Szinte teljesen leállítják…
olyan módon, amelyet több millió évig tökéletesítettek.
De most támadásba lendül…
és a mozdulatlanságból…
kirobbanó energia lesz…
a másodperc töredéke alatt.
Elegendő sebességet és erőt fejt ki…
hogy ötméteres testével…
kiugorjon a vízből.
Mindezt üres gyomorral…
egy levegővel.
Ez a technika ma is ugyanolyan sikeres a krokodiloknál,
mint őskori felmenőiknél.
Manapság a krokodilok uralják a vizeket, amelyekben élnek,
de már nem olyan elterjedt ragadozók, mint egykor voltak.
Ugyanis a triászban
a természet erői teljesen új irányba terelték
az élet történetének menetét.
234 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A tartós vulkánkitörések
a globális felmelegedés újabb időszakát hozták el.
Ahogy a tenger hőmérséklete emelkedett, a víz párolgása felgyorsult.
A Pangea északi részén a nagy páratartalmú szelek
egy 3000 méteres nagyságú hegygerincen csapódtak le…
mega-monszun-rendszert idézve elő.
Szakadni kezdett az eső…
özönvízszerűen.
Bolygószerte viharok tomboltak.
A több mint egymillió éven át tartó felhőszakadások miatt
a korai Pangea száraz sivatagjai távoli emlékké halványultak.
A legészakibb részeken folyóvizek hömpölyögtek a magas hegységekből.
A felszíni vizek átalakították a tájat…
tápanyagban gazdag iszapot szállítva.
A vízi utak rövidesen
több mint 1,6 millió négyzetkilométert borítottak be.
Akkora nagyságú területet, mint Alaszka,
létrehozva a Föld történelmének legnagyobb deltatorkolatát.
Ezek a termékeny vízi utak egy új világ éltető elemévé…
a fejlődés táptalajává váltak.
Előtérbe kerültek a tűlevelűek.
És a permi kihalás óta először
bolygónk újfent óriások erdős vidéke lett.
210 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
Sok ősi hüllő nem tudott alkalmazkodni az új vidékhez.
De egyik csoportja üdvözölte a növények életében bekövetkezett változást,
és csakhamar világuralomra tört.
Utódaik élete ugyanolyan, mint a többi hüllőé.
Tojásból kelnek ki…
pikkelyes a bőrük…
és magukra vannak utalva…
attól kezdve, hogy a világra jöttek.
De azért vannak különbségek.
Sokkal hatékonyabb a légzőszervrendszerük,
amely folyamatosan pumpálja a vért a tüdejükön át…
így futás közben nem kell megállniuk levegőt venni.
A lábukat a testük alá növesztették, nem az oldalukra,
így felegyenesedve járhatnak.
Az apró utódok ötvenszer nagyobb
kifejlett példánnyá nőhetnek.
A hüllők családfájához tartoznak,
de saját, egyedi ággal.
A korai óriások, mint a Plateosaurus,
elérik az új, magasabb táplálékforrásokat.
Gyomruk képes megemészteni a kemény tűleveleket,
és puszta termetük
segít fenntartani a magasabb testhőmérsékletet
éjjel-nappal.
Nyerő formula, amely új korszakot hirdet.
152 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A jurát.
Ez az új dinasztia
több mint 150 millió éven át uralkodott.
A hatalom a Földön valaha élt legikonikusabb teremtmények
felemelkedését hozta magával.
Isten hozott a dinoszauruszok korában!
A feliratot fordította: Juhász Ildikó