For 252 millioner år siden
var planeten vår døende.
Den største masseutryddelsen i historien har gjort verden livløs
og stille som i graven.
Men dette er historien om de få…
…som overlevde.
LIVET PÅ PLANETEN VÅR
KAPITTEL 4
KALDBLODIG
252 MILLIONER ÅR TILBAKE
Begynnelsen på triastiden.
Elvene av ild avtar gradvis.
I kjølvannet dekker lavaen et område
halvparten så stort som USA.
Skorpen er opptil tre kilometer tykk.
Vulkanske gasser gjør at den globale temperaturen øker.
Skoger og korallrev
har blitt utslettet.
Flere hundre millioner år med evolusjon
er tapt.
Men her,
skjult i det kullsorte landskapet,
fins det muligheter.
En livsform lever godt på dødt organisk materiale.
Sopp.
Verden er en apokalyptisk gravplass,
men soppene var i sitt element.
I noen tusen år…
…var disse enkle organismene
den dominerende livsformen på jorden.
Men ikke alle som overlevde perm-utryddelsen
beriket seg på andres død.
Et uanselig dyr var godt rustet
til å ta over verden.
Lystrosaurus.
En forgjenger av pattedyrene.
Denne merkelige skapningen, på størrelse med en gris,
var vant til å grave huler i bakken,
og gjemme seg i huler.
Det leveviset reddet dem
mens andre dyr bukket under.
Det som var en skarve underdog
er nå blant de få som overlevde armageddon.
Mye av plantelivet gikk tapt i utryddelsen.
Det er vanskelig å finne mat.
Men Lystrosaurus er hardfør,
og kan lete etter mat over store områder.
De forflytter seg stadig,
på leting etter røtter, knoller og planter.
Men de var ikke de eneste dyrene som overlevde.
Mange former for liv
fant en løsning.
Lystrosaurus' enkle, men tilpasningsdyktige, levesett
ga en utrolig gevinst.
De hadde få konkurrenter, og var fri fra store rovdyr.
Vulkanutbruddene løftet dem fra bunnen av næringskjeden…
…til dyret som arvet jorden.
I årene etter masseutryddelsen
utgjorde de tre fjerdedeler av alle landlevende virveldyr.
Ingen andre dyr har gjort det.
Men dominansen kunne ikke vedvare.
En annen som overlevde masseutryddelsen var på vei frem,
takket være enorme endringer i planetens struktur.
I titalls millioner år
hadde jordens kontinenter trukket sammen.
Det skapte et enormt hav på én side av kloden…
…og ett enormt kontinent på den andre.
Superkontinentet Pangea.
Uttørkingen som begynte i en tidligere æra
forverres nå av en sviende hete.
Temperaturen kan nå 60 grader celsius.
Sandstormer forvitrer innlandet.
Sanddyner vokser seg en kilometer høye.
Det skaper den største, mest ugjestmilde ørkenen
i planetens historie.
Men i utkanten av dette øde, livløse landskapet
var en annen gruppe overlevende i anmarsj.
De dominerer ørkener fortsatt.
Dette er Atacama-ørkenen i Sør-Amerika.
Det har vært en ørken siden triastiden.
Noen områder har ikke sett regn på flere tiår.
Men én dyreart trives her.
Øgler.
De er reptiler, godt tilpasset tørre omgivelser.
De har sterk, skjelldekt hud,
så de ikke tørker ut i glovarm sol.
Tvert imot gir solen dem krefter.
Den varmer opp det kalde blodet, som får dem opp i full hastighet.
Men selv ørkenreptiler må slukke tørsten.
Vann pipler opp av bakken.
Dessverre er vannhullene nesten like salte som Dødehavet.
Å drikke det er dødelig.
Så øglene finner vann på andre måter.
Et dyr som også hadde forfedre som overlevde armageddon.
Insekter ble hardt rammet av masseutryddelsen,
men noen klarte seg.
Disse vannfluene er saltspesialister.
De fjerner salt fra vannet.
Dermed blir de til små vannflasker
for øgler.
Problemet er å få fatt i dem.
Endelig.
Men så snart den tror koden er knekket,
dukker det opp trøbbel.
De beste stedene for fluejakt er svært etterspurt.
De fastboende liker ikke å dele.
Uavgjort.
Men i en annen øgles revir.
Den tørste øglen griper sjansen…
…og utnytter distraksjonen.
Hvor enn kortvarig.
Som de ultimate ørkendyr er øgler hardføre og seiglivede,
som sine forfedre i urtiden.
Men i triastiden var det langt større reptiler
som endret historiens kurs.
248 MILLIONER ÅR TILBAKE
I fire millioner år etter perm-utryddelsen
var Lystrosaurus dominerende.
De tredde inn i en tilnærmet tom verden,
og levde godt på det.
Livet smiler.
Men disse pattedyr-forgjengerne
hadde få konkurrenter og rovdyr.
Frem til nå.
I planetens rekonvalesens
har noen reptiler vokst seg enormt store.
Dette er en Erythrosuchus.
Den er nesten tre meter lang, og er det største rovdyret i sin tid.
Flokker av Lystrosaurus er et lett mål.
De kan ikke forsvare seg mot dette nye reptilet.
De er ikke klar over trusselen den utgjør.
Som en rev i et hønsehus
dreper en Erythrosuchus mer enn den trenger.
Lystrosaurus var den uvitende dodo-fuglen
i sin tidsalder.
En kombinasjon av rovdyr og konkurranse
gjorde at Lystrosaurus gikk fra å dominere planeten
til å bli utryddet.
Pattedyrene hadde mistet herredømmet.
Dette…
…var reptilenes tidsalder.
I dag fins det over 10 000 reptil-arter.
Men ikke alle er like fryktinngytende som sine forgjengere.
I takt med jordens forandringer
har reptiler måttet tilpasse seg en mer overfylt verden.
Den harde, skjellete huden som lot dem ta over Pangeas ørken
er fortsatt kilden til deres suksess.
Noen har hud som gir dem mesterlig kamuflasje.
Men hud kan også brukes til å skremme vekk angripere.
Selv da kan mer drastiske tiltak være påkrevd.
Den unnslapp kanskje fuglen,
men øgler er ikke kjent for sine svømmeevner.
Men anole-øgler i Costa Rica har en utrolig overlevelsesteknikk.
Når den puster ut, dannes en boble som festes i den vannavvisende huden.
Den lager sin egen dykkerklokke.
Det lar den gjemme seg under vann
i opptil 15 minutter.
Dagens reptiler er dyktige til å leve smått.
Det er vanskelig å tro at de en gang regjerte planeten.
Men på en øygruppe i Indonesia
får man et glimt av en svunnen tid.
Her er øgler fortsatt dominerende.
Nylig klekket, og allerede nysgjerrig.
Dette ungdyret legger ut på et liv i et øgle-paradis.
Hennes eneste problem…
…er slektningene.
Dette er nemlig en komodovaran-baby.
Og komodovaraner er kannibaler.
De lukter med en kløvet tunge for å finne byttedyr.
For verdens største øgle
er baby-drager en perfekt smårett.
Heldigvis for henne er et reir med nedgravde komodo-egg
et enklere måltid.
Men det metter ikke dette monsteret særlig lenge.
Det vil ta syv-åtte år med tilflukt i trær
før hun er stor nok til å forsvare seg.
Den er for tung til å klatre,
så den fullvoksne går på leting etter noe mer tilgjengelig.
Et tykt lag av gjørme kan ikke skjule lukten av dette dyret.
Vannbøfler er alltid på vakt.
Aktsomme for de regjerende reptilene.
Men bøffel-kalver har ikke foreldrenes klokskap.
Dragen har mistet byttet,
men bare midlertidig.
Gift fra en kjertel i kjeven
forhindrer at blodet koagulerer.
Det fører til blodtrykksfall.
Resultatet
er uunngåelig.
Dette er et ekko fra livets gang
i triastiden.
Pattedyr må kjempe for livet,
mens reptilene dominerer selvsikkert.
Kanskje det mest selsomme kapittelet i reptilenes storhetstid
var da noen av dem forlot landjorden
og dro ut i havet igjen.
Skilpadder.
Enten de ble forvist hit av konkurranse
eller lokket av muligheter…
…dro skilpadder tilbake til havet deres forfedre forlot,
og i dag finnes de i alle hav bortsett fra de kaldeste.
Men en gang i året må voksne hunner opp på landjorden igjen
for å legge egg.
Her, langs kanten av Great Barrier Reef…
…er det tusenvis av dem.
Samlinger som dette har vært et av naturens vidundere
i millioner av år.
Det fins en grunn til at de samles her.
Flokken gir trygghet.
Skilpadder ble til i triastiden.
Men da de inntok havet støtte de på farlige rovdyr.
Dette er en åtte meter lang svaneøgle.
Den er også et reptil,
men de tilbringer hele livet i havet.
Én svaneøgle bare kan spise en begrenset mengde.
Store ansamlinger som dette
lar flere skilpadder overleve.
Alt som gjenstår
er å ta seg opp på stranden hvor de ble født
og finne et perfekt sted for å legge egg.
Nesten to måneder senere får hunnene lønn for strevet.
Nyklekte.
Men nå må de også løpe spissrotgang.
Instinktet fører dem mot vannet.
Flygeøgler.
Lenge før det fantes fugler
hadde disse reptilene gjort et stort evolusjonært byks.
De tok til vingene.
De ble luftrommets mestere.
Den er forsvarsløs.
Den nyklekkedes eneste sjanse
er å drive på.
Den må ignorere angrepsforsøkene,
og håpe på at flygeøglene har for mange å velge mellom.
Hver bom…
…fører den nærmere vannkanten.
Men selv ikke de som når frem til havet er helt trygge.
Bare på dypere vann
kan de unngå flygeøglene…
…og unnslippe i det blå.
Reptilene dominerte en gang luftrommet og havet.
Men til tross for deres overherredømme
døde flygeøglene og svaneøglene etter hvert ut.
Men et av de regjerende reptilene fra den tidsalderen har overlevd.
De er så veltilpassede snikjegere
at selv etter 200 millioner år
har de utviklet seg lite.
Uvitende om faren
prøver gnuer å slukke tørsten.
Nesten.
Men det gjør ingenting.
Nilkrokodillen vet at gnuene kommer tilbake.
Som de alltid har gjort.
For å unngå å bli oppdaget dykker krokodillen i stillhet.
De holder pusten
i opptil en time.
Krokodiller kan senke hjerterytmen til bare to slag i minuttet.
De er nesten helt avskrudd.
En metode som reptilene perfeksjonerte for millioner av år siden.
Men idet den går til angrep…
…går den fra stillstand…
…til eksplosiv energi på et brøkdels sekund.
Den genererer nok hurtighet og kraft…
…til å skyte den fem meter lange kroppen…
…opp av vannet.
Det gjør den på tom mage,
og ett innpust.
En teknikk som fungerer like godt for dagens krokodiller
som for deres forhistoriske slektninger.
Dagens krokodiller dominerer vannområdene de lever i.
Men de har ikke like stor utbredelse som før.
I triastiden førte naturkreftene historien om livet
over i en helt ny retning.
234 MILLIONER ÅR TILBAKE
Langvarige vulkanutbrudd skapte en ny periode med global oppvarming.
Da havtemperaturen steg, økte fordamping av vann.
På nordlige Pangea ble fuktig luft ført mot en 3000 meter høy fjellkjede.
Det skapte mega-monsuner.
Det begynte å regne…
…i bibelske mengder.
Stormer herjet over hele planeten.
Styrtregnet varte i over en million år.
Pangeas tørre ørkener ble et fjernt minne.
I nord fosset vann ned fra fjellene.
Overflatevannet forandret landskapet.
Næringsrikt slam ble fraktet med.
Elvene dekket over 1,6 millioner kvadratkilometer.
Et område like stort som Alaska.
Det skapte det største elvedeltaet i jordens historie.
Disse frodige elvene ga livskraft til en ny verden.
Drivstoff til evolusjon.
Bartrær vokste frem.
Og for første gang siden perm-utryddelsen…
…ble planeten igjen et skogdekt land for giganter.
210 MILLIONER ÅR TILBAKE
Mange reptiler kunne ikke tilpasse seg det nye landskapet.
Men én gruppe omfavnet endringen i plantelivet.
De ble snart verdens herskere.
Ungene begynner livet omtrent som andre reptiler.
De klekkes fra egg.
De har skjelldekt hud.
Og de må passe på seg selv…
…straks de kommer til verden.
Men det fins forskjeller.
Et mer effektivt pustesystem
pumper stadig blod til lungene.
Det lar dem løpe uten å måtte stoppe for å få igjen pusten.
Beina er plassert under kroppen, ikke ut fra sidene,
som lar dem gå oppreist.
Det gjør at nyklekkede unger
kan bli til fullvoksne dyr som er 50 ganger større.
De er en del av reptilenes slektstre,
men utgjør en unik gren.
Tidlige giganter, som Plateosaurus,
når tak i den nye, høyreiste matkilden.
Magen kan fordøye seige barnåler.
Og volumet gir dem en høyere kroppstemperatur
døgnet rundt.
Det er en effektiv oppskrift som innfører en ny tidsalder.
152 MILLIONER ÅR TILBAKE
Juratiden.
Dette nye dynastiet regjerte
i over 150 millioner år.
Perioden så fremveksten av de mest ikoniske dyrene
i jordens historie.
Velkommen til dinosaurenes tidsalder.
Tekst: Kristian Vilnes Opdahl