Elämän ilmestyttyä Maa-planeetalle -
evoluutio on jatkunut pysähtymättä.
Sitä ovat ohjanneet alati muuttuva maailma -
ja raju kilpailu.
Mutta yhdellä huomattavalla kaudella -
evoluutio kävi ylikierroksilla.
Silloin syntyivät useat nykyiset eläimet -
sekä ikoniset jättiläiset,
jotka hallitsivat kerran niitä.
Tämä on dinosaurusten aikakauden tarina.
ELÄMÄ PLANEETALLAMME
LUKU 5
JÄTTILÄISTEN VARJOSSA
On jurakauden alku.
200 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
Jättiläismanner Pangaea, joka näki matelijoiden aikakauden,
repeytyi hitaasti hajalle.
Liikkuvat mannerlaatat -
pakottivat laavajoet pintaan.
Ne aloittivat planeetan täydellisen muutoksen.
Miljoonien vuosien aikana -
sula halkeama jakoi valtavan maamassan kahtia.
Vesi täytti uusien mantereiden välisen kuilun.
Niiden erkaantuessa toisistaan -
syntyi uusia ympäristöjä.
Ne aiheuttivat monien lajien sukupuuton.
Mutta ne kiihdyttivät eloonjääneiden evoluutiota -
ja varsinkin yhden eläinryhmän.
Syvällä jurakauden Pohjois-Amerikan metsissä -
historian suurimmat maaeläimet olivat lisääntymässä.
Dinosaurukset.
Pangaean hajotessa -
ne päätyivät runsauden maailmaan.
Jotkut, kuten Diplodocus, kasvoivat 25-metrisiksi.
Jopa niin valtavat eläimet -
joutuivat olemaan valppaina.
Ne eivät olleet jurakauden ainoita jättiläisiä.
Allosaurus.
Lähes yhdeksänmetrisenä -
se on yksi suurimmista saalistajista -
dinosaurusten varhaisella aikakaudella.
Se etsii tilaisuutta.
Se ei jahtaa aikuisia.
Allosaurus etsii paljon helpompaa saalista.
Diplodocus-vauvaa.
Se kuoriutui vain greipin kokoisesta munasta -
ja on liian pieni elääkseen laumassa, jossa se voisi tallaantua.
Sen sijaan se joutuu selviytymään yksin.
Allosaurus tappaa vauvan nopeasti,
jos se löytää sen.
Pikkuisen ainoa toivo -
on pysyä mahdollisimman liikkumatta.
Allosauruksella on terävät aistit,
mutta myrsky kätkee vihjeet pikkuisen sijainnista.
Läheltä piti,
eikä vain yhdellä nuorella Diplodocuksella.
Selviytymismahdollisuuksien parantamiseksi -
nuorten dinosaurusten pitää syödä mahdollisimman paljon -
ja mahdollisimman nopeasti.
Silloin ne voivat kasvaa jättiläismäisiksi aikuisiksi.
Mutta näiden valtavien kasveja ahmivien dinosaurusten tavoin -
kasvit muuttuivat itsekin.
Ne muuttuivat tavoilla, jotka mullistivat elämän Maassa.
Aikoinaan kasvit luottivat tuuleen ja veteen siitepölyn levittämiseksi.
Mutta dinosaurusten aikakaudella -
niiden lisääntymistavassa tapahtui innovaatio.
Se on yleinen vielä nykyäänkin.
Kukka.
Halkaisijaltaan 40-senttinen kukka -
on Etelä-Amerikan Amazonin sademetsän amatsoninjättilumpeen.
Sen ainoa tarkoitus on houkutella eläin pölyttämään se.
Illan lähestyessä kukka tuottaa voimakasta ananaksen tuoksua.
Tämä kuoriainen ei voi vastustaa sitä.
Muinaisten esivanhempiensa tavoin -
lumottu kuoriainen menee kukan sisään.
Se ahtautuu ulompien terälehtien välistä -
kukan sydämeen.
Siellä odottaa paratiisi.
Sisällä on 10 astetta lämpimämpää kuin öisessä ulkoilmassa.
Täällä se syö tyytyväisenä kukan mehevää lihaa.
Mutta kuoriainen antaa jotain takaisin.
Se tuo siitepölyä toisesta amatsoninjättilumpeesta.
Sen syödessä siitepöly leviää kukan lisääntymiselimiin.
Aamun koittaessa -
kukka sulkeutuu.
Se sulkee kuoriaisen samettisten terälehtiensä sisään -
ja peittää sen omaan siitepölyynsä.
Iltahämärässä kukka aukeaa taas.
Tehtyään tehtävänsä auttaessaan kasvia lisääntymään -
kukan väri muuttuu ja houkutteleva tuoksu hälvenee.
Kuoriainen, joka on kukan siitepölyn peitossa,
lentää pois -
ja pölyttää tietämättään toisen amatsoninjättilumpeen.
Mutta kukkien ja pölyttävien kuoriaisten suhde -
oli vasta alkua.
Muut dinosaurusten aikakauden hyönteiset liittyivät pian mukaan.
Ne kuljettivat siitepölyä kukasta kukkaan -
saadakseen niiden makeaa nektaria.
130 miljoonaa vuotta sitten -
kukista oli tullut värikkäämpiä,
kirkkaampia -
ja monimuotoisempia -
niiden kilpaillessa parhaista pölyttäjistä.
Kukkien levitessä -
maa muuttui loputtoman vihreästä -
eri värien kaleidoskoopiksi.
Nykyään kukkivia kasveja on 10 kertaa enemmän -
kuin muita kasvilajeja yhteensä.
Mutta maailman kukoistaessa -
muut olennot alkoivat käyttää hyväkseen kukan ja hyönteisen suhdetta.
Se aiheutti jyrkän nousun -
saalistajien ja saaliiden monimuotoisuudessa.
Hämähäkkejä oli esiintynyt jo yli 100 miljoonan vuoden ajan.
Nyt ne alkoivat kutoa seitistä monimutkaisia verkkoja -
käyttääkseen hyväksi elämän uuttaa aaltoa.
Dinosaurusten aikakauden puoliväliin mennessä -
biodiversiteetti oli kasvanut räjähdysmäisesti.
Sen mahdollistivat kukkakasvit.
Ensimmäistä kertaa Maan historiassa -
maalla oli enemmän lajeja kuin merissä.
110 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
Pienemmät oliot eivät olleet ainoita, jotka muuttuivat -
uusilla ja radikaaleilla tavoilla.
Tämä on Deinonychus.
Herttaisesta ulkonäöstä huolimatta -
se on dinosaurus.
Dinosaurusvauva.
Deinonychus tarkoittaa hirvittävää kynttä.
Se ei ole sen ainoa vahvuus.
Sillä on myös hyvä näkö -
ja loistava kuulo.
Sen silmäänpistävin piirre on sen höyhenet.
Yksinkertaiset höyhenet ilmestyivät ensi kertaa triaskaudella.
Ei lentämistä vaan lämpöä varten.
Lämpimänä pysyminen -
tarkoittaa, että tämä dinosaurusten alalahko, teropodit,
voi olla aktiivinen yötä päivää.
Niillä on enemmän aikaa kasvattaa poikasensa perheen osana.
Ryhmässä elämisellä on muitakin etuja -
ennen kaikkea ruokaa etsittäessä.
Deinonychus metsästää laumassa.
Ne ovat fiksuja metsästäjiä.
Niiden saalis, Arkansaurus, on myös dinosaurus.
Mutta se elää hyvin erilaista ja enimmäkseen kasvissyöjän elämää.
Niille on tosin yhteistä -
nopeus.
Saaliin tavoittaminen on yksi asia.
Sen kaataminen -
on eri juttu.
Yhteistyön avulla -
ne vuorottelevat väsyttäen sen.
Niiden karmeat kynnet johtavat uupuneen Arkansauruksen tuhoon.
Dinosaurusten moninaistuessa -
monista tuli sosiaalisempia.
Ne eivät silti vetäneet vertoja aikakautensa sosiaalisimmille eläimille.
Ne kehittyivät aivan niiden jaloissa.
Nykyään Länsi-Afrikassa -
löytyy yhä näiden varhaisten sosiaalisten eläinten sukulaisia.
Termiittejä.
Yhdessä valtavassa sukulaisperheessä -
on viisi miljoonaa termiittiä.
Ne tekevät väsymättä töitä yhdyskuntansa -
ja äitinsä eli kuningattaren eteen.
Termiittien kaltaiset sosiaaliset hyönteiset -
ilmestyivät ensi kertaa dinosaurusten aikakaudella.
Ne kierrättivät uusia kasveja.
Ne olivat samalla tärkein ruoanlähde -
vihollisilleen.
Partiolainen seurasi niiden tuoksua.
Mukanaan tieto löydöksestään -
se juoksee takaisin pesäänsä.
Se kuuluu toiseen muinaiseen sosiaalisten hyönteisten ryhmään.
Muurahaisiin.
Nämä lajit ovat kilpailleet keskenään -
jo miljoonia vuosia.
Ne käyvät evoluution asevarustelukilpailua.
Pesässä partiolainen kasaa oman armeijan.
Nämä ovat saalistavia matabelemuurahaisia.
Kuin hyvin koulutettu roomalaislegioona,
tuhat sotilasta marssii sotaan.
Kun ne lähestyvät termiittityöläisiä,
partiolainen antaa merkin.
Kolonna levittäytyy.
Niistä tulee pian murtuva aalto.
Kun joukot ovat valmiina,
partiolainen antaa viimeisen käskyn.
Hyökätkää.
Termiitit eivät ole puolustuskyvyttömiä.
Niille on kehittynyt aseistautuneita sotilaita, jotka suojelevat työläisiä.
Kiinni jäänyt muurahainen paloitellaan nopeasti.
Muurahaisilla on omia erityisiä aseita.
Ne pistävät myrkkyä muinaisten kilpailijoidensa ainoaan heikkoon kohtaan.
Leukojen väliin.
Ikivanhan taistelun uhrimäärä kohoaa nopeasti.
Mutta ryöstelevät muurahaiset päihittävät termiitit.
Voittajat keräävät voitetut yhteen -
ja kantavat ne pesäänsä -
ruokkiakseen muuta yhdyskuntaa.
Maan alla selviää muurahaisten evoluution huippu,
kun ne hoitavat loukkaantuneita tovereitaan.
Monet menettivät raajoja.
Mutta työläiset nuolevat loukkaantuneiden haavat,
jolloin niiden syljessä olevat antibiootit auttavat niitä paranemaan.
Ilman sitä useimmat kuolisivat.
Mutta hoidon ansiosta -
ne marssivat takaisin sotimaan 24 tunnin sisällä -
puuttuvine raajoineen.
Ne ovat ainoita eläimiä, jotka käyttävät ihmisten lisäksi -
lääkkeitä toistensa pelastamiseksi.
Yhteistyön avulla -
muurahaisten ja termiittien kaltaiset sosiaaliset eläimet kukoistivat -
dinosaurusten aikakaudella.
Mutta maa liikkui yhä niiden jalkojen alla -
aiheuttaen seismisiä muutoksia.
90 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
90 miljoonaa vuotta sitten Maan liikkuvat mannerlaatat -
muuttivat planeettaa.
Pangaean palasten levitessä -
magmapurkaukset alkoivat kohottaa merenpohjaa.
Se nosti merten pintoja.
Maalla alkoi tulvia.
Syntyi lukemattomia matalia meriä -
ja monia saarimantereita,
joilla oli oma ilmasto ja luonne.
Dinosaurukset menestyivät eri maamassoilla ennennäkemättömästi.
Pitkäkaulaisten ja jättiläismäisten sauropodien -
ja höyhenpeitteisten teropodien lisäksi -
toinenkin dinosaurusten osalahko menestyi.
Ne olivat linnunlantioiset.
Kuten Diplodocukset, nekin olivat enimmäkseen kasvissyöjiä,
mutta niiden leuoilla oli kyky purra.
Kasvikunnan kasvun lisäksi -
linnunlantioiset, kuten Maiasaurat,
muodostivat joitakin Maan historian suurimmista laumoista.
Dinosaurukset hallitsivat planeetan jokaista maaelinympäristöä,
joita muuttuva planeetta tarjosi.
Mutta samaan aikaan -
oma dynastiamme, ensimmäiset oikeat nisäkkäät,
käyttivät myös runsautta hyväkseen.
Jättiläisten varjossa -
pienet oliot elivät ympäristön reunamilla.
Mutta nekin kehittyivät monimutkaisemmiksi ja sosiaalisemmiksi -
ja kykenivät huolehtimaan poikasistaan.
Nykyisissä Lounais-Australian metsissä -
voi nähdä vilauksen -
joidenkin muinaisten nisäkkäiden elämästä.
Tämä on numbatti,
uhanalainen marsupilami.
Niitä uskotaan olevan vapaudessa vain noin 3 000.
Kuten jotkut sen esihistoriallisista esivanhemmista,
sekin elää herkullisten termiittien varassa.
Se käyttää pitkää ja tahmeaa kieltään -
kaivaen niitä nautiskellen.
Mitä useampia niitä on, sen parempi,
koska pesässä -
pennut odottavat sen paluuta.
Nisäkkäiden menestys vaati -
pentujenhoidon evoluutiota.
Ne synnyttivät eläviä poikasia -
ja ravitsivat niitä äidinmaidolla,
kunnes ne itsenäistyvät.
Mutta näiltä hermostuneilta pikkuisilta -
se voi viedä aikaa.
Useimmilla varhaisilla nisäkkäillä ei ollut panssaria tai kokoa suojanaan.
Silti kuten nykyajan metsissä,
vaara ei ollut koskaan kaukana.
Niiden muinaisen vihollisen vanha nahka.
Käärme.
Käärmeet kehittyivät yhtä aikaa ensimmäisten nisäkkäiden kanssa.
Ne menettivät matelijaesivanhempiensa käsivarret sekä jalat,
ja niille kehittyivät virtaviivaiset kehot,
jotka tekivät niistä täydellisiä saalistajia.
Ne jahtasivat saalistaan hiljaisesti aluskasvillisuuden keskellä.
Mutta nuoret nisäkkäät eivät ole täysin avuttomia.
Niiden äidit suojelevat niitä.
Se huomaa vaaran -
ja hälyttää.
Käärme suunnistaa silti suoraan pentua kohti.
Vanhemman hoidon ansiosta -
nisäkkäät voittivat tämän kerran.
Mutta matelijat ovat kärsivällisiä.
Ne ovat pelanneet tätä peliä jo dinosaurusten aikakauden alusta.
Nisäkkäiden kukoistaessa kukoistivat myös niitä syöneet käärmeet.
Nykyään käärmeitä on yli 3 000 lajia.
Niiden kiemurtelevat kehot -
ovat täynnä lihaksia.
Ne ovat oppineet käyttämään hyväkseen lähes jokaista Maan elinympäristöä.
Jopa meriä.
Monien matelijoiden tavoin -
niiden iho tarjoaa täydellisen suojavärityksen.
Myrkyn ansiosta -
tulos voi olla kuolettava.
Mutta nisäkkäät ovat kehittäneet upeita puolustautumiskeinoja -
oltuaan asevarustelukilvassa käärmeiden kanssa -
yli 100 miljoonan vuoden ajan.
Sarvikalkkarokäärme.
Se odottaa tuntikausien ajan merkkejä läheltä kulkevasta lämmöstä.
Sitä tulee pienistä lämminverisistä nisäkkäistä.
Mutta kengururotat eivät ole tavallisia jyrsijöitä.
Niillä on ainutlaatuinen taito,
joka sopii niiden nimeen.
Kylmäverinen sarvikalkkarokäärme odottaa kärsivällisesti.
Se voi olla syömättä viikkokausia -
odottaen hyökkäystä.
Sekunnin murto-osien reaktiot -
ja uskomaton kärsivällisyys.
Sellaiset äärimmäisyydet voivat kehittyä -
ikuisessa elämän -
ja kuoleman pelissä.
66 MILJOONAA VUOTTA SITTEN
150 miljoonaa vuotta kestäneen dinosaurusten ajan jälkeen -
mantereet olivat siirtyneet lähes nykyisille paikoilleen.
Ne olivat luoneet matkallaan monia uusia elinympäristöjä,
joissa dinosaurukset olivat menestyneet ennennäkemättömällä tavalla.
Niiden jaloissa elivät kaikki pääeläinryhmät,
jotka tunnemme nykyään:
eri aikakausien dynastiat,
muiden aikakausien eloonjääneet -
ja ne, jotka olivat kehittyneet myöhemmin.
Mutta kaikki ne joutuivat elämään elinympäristöjen reunamilla -
dinosaurusten hallinnan takia,
ja yksi ikoninen eläin hallitsi niitä kaikkia.
Se oli 13 metriä pitkä -
ja painoi yhdeksän tonnia.
Ei ole ihmekään, että kuuluisin saalistaja -
planeettamme elämän historiassa -
on Tyrannosaurus rex.
Se ei ole yksin.
Toinen T. rex.
Ne mittailevat toisiaan.
Tyrannosaurukset taistelivat usein reviiristä.
Ne olivat myös kannibaaleja.
Mutta tämän uroksen mielessä on jotain muuta.
Se on löytänyt naaraan.
Sen pitää näyttää parhaat liikkeensä voittaakseen sen suosion.
Jos lähentely-yritystä ei ymmärretä,
treffit voivat päättyä sekunneissa.
Sen lumoavat liikkeet -
ja syvät lemmenkutsut -
vaikuttavat tuottavan toivotun tuloksen.
Naaras vastaa uroksen parittelutanssiin.
Äärimmäinen luottamuksen merkki on uroksen kaulan paljastus.
Ne nousevat yhdessä ja vahvistavat siteensä.
150 miljoonan vuoden ajan -
dinosaurukset hallitsivat planeettaa.
Ken tietää, mihin korkeuksiin ne olisivat voineet yltää,
jos niiden valta olisi jatkunut.
Mutta elämän tarinassa -
mikään ei kestä ikuisesti.
Tekstitys: Petri Nauha