Amióta az élet megjelent a Földön,
töretlenül fejlődik…
a folyamatosan változó világ…
és állandó versengés hatására.
De volt egy igen figyelemreméltó korszak,
amikor az evolúció felgyorsult…
sok napjainkban is létező állattal ajándékozva meg…
és ikonikus óriásokkal,
melyek egykor felettük uralkodtak.
A dinoszauruszok korának története.
ÉLET A BOLYGÓNKON
5. FEJEZET
ÓRIÁSOK ÁRNYÉKÁBAN
A jura időszak hajnala.
200 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A Pangea szuperkontinens, amely tanúja volt a hüllők korának,
lassan darabokra szakad.
A tektonikus lemezek elmozdulása…
magmafolyókat kényszerít a felszínre,
megkezdve a bolygó teljes átalakítását.
Több millió év alatt
olvadt hasadék szeli ketté az óriási szárazföldet.
Víz tölti fel az újonnan kialakult kontinensek közötti szakadékot.
Ahogy egyre jobban távolodtak egymástól,
vadonatúj környezetek jöttek létre…
sok faj kihalását okozva…
de felgyorsítva az evolúciót a túlélők…
és különösen egy állatcsoport számára.
152 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A jura kori Észak-Amerika magas erdőségeinek mélyén…
felemelkedőben vannak a Földön valaha élt legnagyobb állatok.
A dinoszauruszok.
A Pangea szétválásakor
a bőség világában találták magukat.
Némelyik, mint például a Diplodocus, 25 méter hosszúra nőtt.
De méretük ellenére
sem lankadhat a figyelmük…
ugyanis nem az egyetlen óriások a jura korban.
Allosaurus.
Közel kilencméteres hosszával…
az egyik legnagyobb ragadozó a szárazföldön
a dinoszauruszok uralmának kezdetén.
Fürkészi a lehetőséget.
De nem kifejlett példányra vadászik.
Ennek az Allosaurusnak sokkal könnyebb prédára fáj a foga.
Kis Diplodocusra.
Egy grépfrút nagyságú tojásból kelt ki,
de túl kicsi, hogy a csordával éljen, ahol eltaposhatják.
Ehelyett magának kell boldogulnia.
Az Allosaurus gyorsan végez vele,
ha megtalálja.
A fióka minden reménye…
ha minél mozdulatlanabb marad.
Az Allosaurus érzékelése kifinomult…
de a vihar elfed minden nyomot a kicsi hollétéről.
Nagyon közel volt…
és nem csak egy Diplodocus-fióka számára.
A túlélési esélyeik növelése érdekében
a fiókáknak enniük kell, amennyit és amilyen gyorsan csak tudnak…
hogy óriás méretű példányokká nőjenek.
De miközben a hatalmas dinoszauruszok felfalták a növényeket maguk körül,
azok is olyan változásokon mentek keresztül…
amelyek forradalmasították a földi életet.
Valamikor régen
a növények kizárólag a szélre vagy a vízre támaszkodtak pollenjeik terjesztésében…
de a dinoszauruszok korában,
a növények szaporodása olyan új irányt vett,
amely napjainkban is jelen van.
A virág.
Negyven centiméteres átmérőjével
ez egy óriás tavirózsa a dél-amerikai Amazonas-esőerdőben…
és egyetlen célja az állat odavonzása, amely beporozza.
Az este közeledtével a virág erőteljes ananászszerű illatot áraszt…
amely ellenállhatatlan ennek a bogárnak.
Egykori őseihez hasonlóan
a megbabonázott bogár nem tehet mást, mint hogy befelé nyomul.
Átfurakodik a külső szirmokon
a virág szívébe,
ahol paradicsom várja.
Bent tíz fokkal melegebb van a kinti éjszakai levegőnél.
Itt boldogan lakmározik a virág zamatos húsából.
De a bogár is kínál valamit cserébe,
egy másik tavirózsa virágporát, amely rátapadt.
Táplálkozás közben a virágport a növény szaporítószerveihez dörzsöli.
Amikor eljön a hajnal,
a virág becsukódik…
bársonyos szirmaival betakarva a bogarat,
és beterítve saját ragacsos virágporával.
Alkonyatkor a virág újra kinyílik.
Miután a növény szaporodásának elősegítésével betöltötte célját,
megváltoztatja színét, és elveszíti csábító illatát…
szabad utat adva a bogárnak, hogy a növény virágporával
továbbröppenjen,
és akaratán kívül beporozzon egy másik óriás tavirózsát.
Azonban a virágok és a beporzóik közötti kapcsolat
csak a kezdet volt.
A dinoszauruszok korában rövidesen más rovarok is beszálltak a versenybe…
pollent szállítva virágról virágra…
édes, folyékony nektárjukért cserébe.
130 millió évvel ezelőtt…
virágaink egyre élénkebbek,
vibrálóbbak
és sokszínűbbek lettek,
ugyanis versengtek a legjobb beporzók odacsalogatásáért.
Ahogy terjedtek…
a szárazföld a végtelen zöldből…
pompás színkavalkáddá változott.
Ma tízszer annyi virágzó növény van,
mint az összes többi növényfaj együttvéve.
Azonban ahogy a világ virágba borult,
más élőlények is elkezdték kiaknázni
a virág és a rovar közötti kapcsolatot…
amely ragadozók
és zsákmányállatok sokféleségének ugrásszerű növekedését idézte elő.
A pókok már több mint 100 millió éve léteznek,
de most selyemfonalukból bonyolult hálót kezdtek szőni…
meglovagolva az élet új hullámát.
A dinoszauruszok uralmának derekára…
a virágzó növények megjelenésével a biológiai sokféleség
olyan robbanásszerűen nőtt,
hogy a Föld történetében először
több faj élt a szárazföldön, mint az óceánokban.
110 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
De nem csak a kisebb élőlények változtak
új és radikális módon.
Ez a Deinonychus.
Látszólagos cukisága ellenére
dinoszaurusz.
Dinoszaurusz-fióka.
Nevét úgy fordíthatnánk, rettentő karom…
de nem ez az egyetlen erőssége.
Ezenkívül éles a látása
és kiváló a hallása.
De tollazata a legszembetűnőbb adaptáció.
Az egyszerű tollszerű struktúrák először a triászban jelentek meg.
Nem repülés, inkább melegítés céljából.
Mivel a dinoszauruszok ezen ága, a theropodák testmelege állandó volt,
éjjel-nappal aktívak lehettek,
így több időt töltve kicsinyeik családban történő nevelésével.
A csoportos együttélésnek más előnyei is vannak,
különösen ha élelemszerzésre kerül a sor…
mert a Deinonychus falkában vadászik.
Ráadásul agyafúrt.
A kiszemelt Arkansaurus ugyancsak dinoszaurusz…
de merőben más, főleg növényevő életmódot folytat.
Viszont van bennük egy közös,
a sebesség.
A zsákmányt utolérni még könnyű.
Leteríteni…
már nehezebb.
Összedolgozva,
felváltva fárasztják.
Rettentő karmukkal gyorsan véget vetnek a kimerült Arkansaurus életének.
Ahogy a dinoszauruszok sokfélébbek lettek,
egyre inkább társasági lényekké váltak.
De nem vetekedhettek
koruk legjelentősebb társaságkedvelő állataival,
amelyek pont az árnyékukban éltek és virultak.
Nyugat-Afrikában
ma is fellelhetők e korai társaságkedvelők leszármazottai.
A termeszek.
Egy hatalmas,
ötmilliós testvércsalád…
mind fáradhatatlanul robotolnak a kolóniáért
és anyjukért, a királynőért.
A termeszekhez hasonló társas rovarok
először a dinoszauruszok korában jelentek meg…
újrahasznosítva az új növényzetet…
miközben elsődleges táplálékforrásai is voltak…
ellenségeiknek.
Egy felderítő követte a szagukat.
Felfedezése hírének örömével
visszarohan a bolyhoz.
A társas rovarok egy másik ősi csoportjának a tagja.
A hangyáké.
A versengés a két rivális faj között
több millió éve tart…
egy rendkívüli evolúciós hadviselés formájában.
Visszatérve a bolyba, a felderítő saját sereget hív össze.
Ezek a ragadozó Matabele-hangyák.
Akár egy jól képzett római légió…
ezer katona háborúba vonul.
Amikor a dolgozók közelébe ér,
a felderítő jelet ad…
és a hadoszlop elkezd szétnyílni,
hullámmá alakulva, amely kész odacsapni.
Most teljes erővel,
a felderítő kiadja az utolsó parancsot…
a támadásra.
A termeszek nem védtelenek.
Fegyveres katonák külön kasztját alakították ki a dolgozók védelmére.
Ha elkapnak egy hangyát, gyorsan feldarabolják.
De a hangyáknak is megvan a saját különleges fegyverük.
Mérges fullánkjukat ősi riválisaik egyetlen gyenge pontjába szúrják…
állkapocs-tapogatóik közé.
Ebben az ősrégi csatában rohamosan nő az elesettek száma.
De a portyázó hangyák megsemmisítik a termeszeket.
A győztesek összegyűjtik a leigázottakat,
és hazaviszik őket a bolyba,
hogy a kolónia többi tagját etessék.
A hangyák föld alatt evolúciós eredményeik csúcsát mutatják be,
ahogy sérült társaikat ápolják.
Rengetegen elvesztették végtagjaikat.
A dolgozók azonban megnyalják a sérültek sebeit,
és a nyálukban lévő antibiotikumokkal segítik gyógyulásukat.
Enélkül a legtöbben elpusztulnának.
De a kezelésnek köszönhetően
képesek 24 órán belül újra hadba szállni,
még hiányzó végtagokkal is.
Ez az egyetlen példa állatoknál, az embereken kívül,
hogy gyógyírt használnak életmentés céljából.
A közös munka révén a társas állatok, mint a hangyák és termeszek
virultak a dinoszauruszok uralma alatt.
De a talaj mindannyiuk lába alatt mozgásban volt,
szeizmikus változást okozva.
90 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
Kilencvenmillió évvel ezelőtt a Föld tektonikus lemezeinek elmozdulása
továbbformálta a bolygót.
Ahogy a Pangea levált részei szétterültek…
a feltörő magma egyre feljebb hozta a tengerfeneket,
megemelve a globális tengerszintet.
Ez elárasztotta a szárazföldet…
számos sekély tengert
és több, saját éghajlattal
és jellegzetességgel bíró szigetkontinenst hozva létre.
Saját földterületeiken elszigetelve,
a dinoszauruszok úgy éltek és virultak, mint azelőtt soha.
76 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A hosszú nyakú óriás sauropodák és a tollas therapodák mellett
a dinoszauruszok egy másik csoportja is érvényesült.
A madármedencéjűek.
Akárcsak a Diplodocus, többnyire növényevők voltak…
de olyan állkapcsot növesztettek, amellyel tudtak rágni.
A növényvilág fellendülésével egyidejűleg
a madármedencéjűek, mint a Maiasaura,
a Föld valaha látott legnagyobb csordáit alkották.
Világszerte a dinoszauruszok uralták a változó bolygó
minden szárazföldi élőhelyét…
de ugyanakkor
a mi dinasztiánk, az első igazi emlősök is
kihasználták az új, bőség nyújtotta lehetőségeket.
Az óriások árnyékában
ezek az apró teremtmények háttérbe szorultak.
De maguk is egyre kifinomultabb
társas lénnyé váltak, és gondoskodtak utódaikról.
Ma Délnyugat-Ausztrália erdeiben
bepillantást nyerhetünk abba,
hogy milyen lehetett az élet néhány ősi emlős számára.
Ez a numbat.
Veszélyeztetett erszényes,
melynek számát a vadonban mindössze 3000 példányra becsülik.
Akárcsak egyes őskori felmenői,
az ő étrendjét is ízletes termeszek alkotják.
Hosszú, ragacsos nyelvével
élvezettel falja be mindet.
És minél több van, annál jobb…
mert a barlangban…
egy rakás kölyök várja visszatértét.
Az emlősök sikerében döntő volt
a szülői gondoskodás evolúciója…
amely során elevenen szülnek,
és anyatejjel táplálják kicsinyeiket,
amíg önállóak nem lesznek.
De ezeknek az ijedős kölyköknek…
ez beletelhet egy kis időbe.
A legtöbb korai emlősnek nem volt védelmet nyújtó páncélja vagy mérete…
mégis csakúgy, mint napjaink erdeiben,
a veszély mindig a közelben leselkedett.
Ősi ellenségük levetett bőre…
a kígyóé.
A kígyók az első igazi emlősökkel egyidejűleg bukkantak fel.
Elvesztették hüllőszerű őseik karját és lábát,
majd áramvonalas testet alakítottak ki…
tökéletesen alkalmazkodva az üregben vadászáshoz,
és a préda nesztelen üldözéséhez az aljnövényzetben.
De a fiatal emlősök nem teljesen tehetetlenek.
Anyjuk vigyáz rájuk.
Kiszúrja a veszélyt…
és riadót fúj…
de a kígyó egyenesen a kicsi felé tart.
A szülői gondoskodásnak hála
most az emlősöknek kedvezett a szerencse.
De a hüllők türelmesek.
Ezt a játékot űzik a dinoszauruszok korának hajnala óta.
És mivel az emlősök gyarapodtak, a velük táplálkozó kígyók is.
Napjainkban több mint 3000 kígyófaj él.
Izomtól duzzadó,
kanyargó testük…
úgy fejlődött, hogy kihasználhatják a Föld szinte minden élőhelyét,
még az óceánokat is.
Sok hüllőhöz hasonlóan
bőrük tökéletes álcázást biztosít.
Méreggel párosulva
a hatás halálos lehet.
De az emlősök néhány kivételes védekező képességre tettek szert…
mivel több mint százmillió éve
hadviselésben állnak a kígyókkal.
Szarvas csörgőkígyó.
Órákig várakozik a mozgó testhőre…
melyet melegvérű emlős bocsát ki.
De a kengurupatkány nem átlagos rágcsáló.
Nevéhez méltó, páratlan képességet
fejlesztett ki.
A hidegvérű szarvas csörgőkígyó kivárja az alkalmat.
Hetekig is bírja táplálék nélkül…
csak arra vár, hogy lecsapjon.
Villámgyors reakció…
a végtelen türelemmel szemben.
Ilyen szélsőségek alakulhatnak ki
az élet és halál
örök játékában.
66 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A dinoszauruszok 150 millió éves uralmát követően
a kontinensek szinte mai helyükre tolódtak.
Közben annyi új környezetet teremtettek,
hogy beköszöntött a dinoszauruszok aranykora.
Árnyékukban élt az összes nagyobb állatcsoport,
amelyet manapság ismerünk…
korszakok dinasztiái,
azok túlélői…
és amelyek a közelmúltban jelentek meg.
De mind háttérbe szorultak
a dinoszauruszok dominanciája
és az egyik ikonikus állat miatt, amely mindannyiuk felett uralkodott.
Tizenhárom méter hosszú,
kilenctonnás…
nem csoda, hogy bolygónk élettörténetének
leghíresebb ragadozója
a Tyrannosaurus rex.
De nincs egyedül.
Egy másik T-rex.
Egymást méregetik.
A Tyrannosaurs gyakran száll harcba területért…
és a kannibalizmus sem áll távol tőle.
De ezt a hímet valami más foglalkoztatja…
talált egy nőstényt.
Legjobb mozdulataival igyekszik elkápráztatni, hogy megnyerje magának.
De ha félreértelmezi a közeledést,
az udvarlásnak pillanatok alatt vége lehet.
Elbűvölő mozgása
és mély, búgó hangja
úgy tűnik, megfelelő reakciót vált ki.
És a nőstény utánozza a hím násztáncát.
De a bizalom legfőbb jele, hogy felfedi nyakát.
Nyakukat nyújtogatva szilárdítják meg a köteléket.
150 millió éven át
a dinoszauruszok uralták a bolygót.
Ki tudja, milyen új magasságokba emelkedhettek volna,
ha uralkodásuknak nem szakad vége.
Ám az élet történetében…
semmi sem tart örökké.
A feliratot fordította: Juhász Ildikó