Zima je…
kakvu svijet još nije vidio.
Ovo je postapokaliptična zima.
Prije 66 milijuna godina…
svijet je gotovo bio uništen
u kataklizmičkom događaju.
Ovo je priča o propasti dinosaura…
i uzdizanju iz pepela
preživjelih koji će naslijediti Zemlju.
ŽIVOT NA NAŠEM PLANETU
ŠESTO POGLAVLJE
IZ PEPELA
PRIJE 66 MILIJUNA GODINA
Naša priča počinje u razdoblju krede…
na dan koji će izmijeniti tijek povijesti.
Vrijeme je gniježđenja za Edmontosauruse Sjeverne Amerike.
Kao i obično, ova ženka mora se pobrinuti za gladnu mladunčad…
i omogućiti mu što bolji početak života.
Tisuću kilometara južno
odrasla ženka tiranosaura
podučava svoje potomke umijeću lova.
Međutim, oni su malo nestrpljivi.
Mladi moraju još štošta naučiti.
Možda će sutra imati više sreće.
Na zapadu je krdo Alamosaurusa,
jednih od najvećih dinosaura koji su ikad živjeli.
Započinju dan kao i generacijama prije,
uživajući u mekanim borovim izdancima.
Ispod valova, uz afričku obalu,
oceani su darežljivi i prepuni života…
carstvo kojim dominiraju golemi morski gmazovi.
Zajedno s dinosaurima
vladali su planetom Zemljom nevjerojatnih 150 milijuna godina.
No današnji dan bit će drugačiji od svih.
Asteroid veličine Mount Everesta
juri prema Zemlji brzinom od 100 000 km/h.
Njegov će udar zauvijek promijeniti svijet…
osloboditi snagu milijardu atomskih bombi…
i pokrenuti niz razornih događaja.
Prva je smrtonosna eksplozija u obliku termalnog zračenja.
Sva živa bića u krugu od tisuću kilometara
isparit će u roku od nekoliko sekundi.
Zemljina kora savija se pod udarom
i stvara seizmičke udarne valove po cijelom svijetu.
Za samo nekoliko minuta…
nemjerljivi potresi drmaju svijet.
Za Alamosauruse…
to je tek početak.
Potresi pokreću niz divovskih valova
koji divljaju morima i jezerima na kopnu.
Veliki vodeni valovi preplavljuju Sjevernu Ameriku.
Brzorastuće bujice nitko ne može podnijeti,
čak ni najmoćniji.
Ni sat vremena nakon udara
gravitacija privlači natrag na Zemlju krhotine prethodno izbačene u svemir.
Na putu natrag postaju užarene.
Jako zagrijana atmosfera nadire poput gorućeg pakla.
Kopno je poput roštilja ugrijanog na 400 stupnjeva.
Životinje se polagano žive kuhaju.
Da stvar bude još gora, počinju padati ostaci kamenja.
Manje od dva sata nakon udara
vatreni vihor zagušljive prašine obavija pola planeta.
Tako je vruć
da drveće bukti.
Nemoguće je pobjeći od podivljale vatre.
Ništa ih ne može spasiti.
Velika vladavina dinosaura
završila je u jednom danu.
Oceani su bili opustošeni, baš kao i kopno.
Prašina bogata sumporom padala je u obliku kisele kiše.
Drevni su grebeni razoreni.
Mreža života se raspala.
Pobijeni su veliki morski gmazovi.
Njihova su tijela bila spas za strvinare
koji su tražili smrt u dubinama.
Člankonošci.
Morski psi.
Daleko od pokolja uzrokovanog asteroidom
preživjela su mnoga živa bića.
Proždirala su golema trupla…
i gostila se na izumiranju.
Međutim, natrag na površini slika je bila znatno drugačija.
Godinama nakon udara
Zemlja je izgledala mrtvo.
Šume,
ravnice…
i planine…
bile su beživotne.
Kad se oblak prašine razišao…
a svjetlost se konačno vratila…
postalo je jasno da nije sve izgubljeno.
Kukci su među prvima izašli na površinu.
Hranili su se uginulima.
Preživjele su zaštitile jazbine…
čahure…
i oklopljena tijela.
Skrivajući se pod zemljom,
preživjeli su i neki gmazovi.
Ispod površine riječnih delti i močvara
i neki drugi bili su zaštićeni od pomora.
Vodozemci.
Bilo je jako malo hrane
i samo su mala stvorenja opstala…
uključujući jedinke iz naše dinastije,
sisavce.
Naslijedili su planet bez dinosaura.
Barem se tako činilo.
Unatoč lošim izgledima, još je jedna skupina životinja izdržala…
zaštićena kapsulama za održavanje života.
Začudo, u njima se nalazila
jedna vrsta dinosaura.
Točnije, ptičji dinosauri.
Poznati su i kao ptice.
Prije apokalipse
na drveću je živjelo stotine drevnih vrsta.
Sve su istrijebljene kad su šume izgorjele.
No šačica ptica koje žive na tlu uspjela se održati.
Preživjele je grijalo perje…
i bili su samodostatni od prvog udaha…
hraneći se kukcima i sjemenjem
i sposobni hodati satima.
Prije 66 milijuna godina
ptice su postale posljednji ogranak preostao na obiteljskom stablu dinosaura.
Iz tih skromnih stvorenja
razvit će se velika dinastija.
Njihova nevjerojatna priča započela je mnogo prije pada asteroida.
PRIJE 160 MILIJUNA GODINA
Jura.
Doba divova.
Ovaj izgubljeni svijet okomitih litica
iznjedrio je jedno maleno stvorenje.
Živjelo je u opasnom carstvu.
Kako bi preživjelo, razvilo se na nevjerojatan i nov način.
Ovo je Anchiornis.
On je mali, pernati dinosaur
iznimno oštrih zuba za hvatanje kukaca.
Međutim, on je također lovina.
Mladi Sinraptor…
pritom i gladan.
Anchiomis je spor i nespretan.
Sinraptor ga je stjerao u ugao.
Samo što je Anchiomis…
dotrčao ovamo s razlogom.
Može letjeti.
Mali korak za dinosaura,
ali veliki skok za život na Zemlji.
S ovim ranim letačima rođena je nova dinastija.
Upravo je let pomogao njihovim potomcima da prežive
u razdoblju nakon pada asteroida.
Danas postoji mjesto gdje možemo vidjeti kako se ta priča možda odigrala.
To je surov i pust svijet.
Na 4000 metara nadmorske visine nalazi se čileanska pustinja Altiplano…
krajolik na kojem gotovo ništa ne može opstati.
No jedna skupina životinja otkrila je kako preživjeti ovdje.
Ptice.
Poput onih primjeraka koji su se razvili nakon asteroida,
plamenci su naslijedili letačke vještine prvih ptičjih dinosaura…
i stvorili novu vrstu leta.
Pravu revoluciju u zraku.
Krila prilagođena mahanju.
To je kontrolirani let
koji omogućuje plamencima da putuju u pohrani za hranom…
baš kao i ptice milijunima godina prije.
Perje, koje se razvilo kako bi utoplilo dinosaure,
specijaliziralo se za zračna majstorstva.
No to nije jedina promjena.
Zube je zamijenio kljun…
koji im omogućuje drugačiju vrstu prehrane.
No napredak u obliku hranjenja i leta
nije bio dovoljan da osigura budućnost ptica.
Usto su prihvatile drevno, upadljivo ponašanje
koje omogućuje preživljavanje najsposobnijih.
Udvaranje.
Plamencima
to znači natjecanje u plesu…
koje shvaćaju jako ozbiljno.
Suci su iznimno sitničavi…
ali moraju biti takvi kako bi izabrali najbolje primjerke.
Ptice su gotovo istrijebljene s ostalim dinosaurima.
Ipak, zahvaljujući pernatim vještinama,
dobile su priliku da se uzdignu.
No njihov put neće biti lak.
Nakon pada asteroida
globalna temperatura pala je za nevjerojatnih 25 stupnjeva.
Zahvaljujući sposobnosti preživljavanja na hladnoći,
samo nekoliko milijuna godina nakon udara
vratile su se borove šume.
Sjemenke su omogućile
opstanak divovskih crnogorica iz vremena dinosaura.
Najveće od njih, visoke gotovo stotinu metara,
bile su sekvoje.
Zaštićena u šumama
bila je skupina toplokrvnih životinja
koja se dugo skrivala u sjenama.
Sisavci.
Isprva su bili malena stvorenja
slična voluharicama.
Više nije bilo dinosaura, tako da su mogle izaći na otvoreno.
No samo pet milijuna godina nakon pada asteroida
borova šuma ugostila je novu vrstu stvorenja…
koja i dandanas obitavaju u našim šumama.
Sove.
Nekoć samo jedne od preživjelih, ptice su postale grabežljivci.
Ovo je velika siva sova.
Ima kandže oštre poput britve
i još oštriji vid…
što je čini smrtonosnom dok leti.
Može gotovo nečujno letjeti i osluškivati svoj plijen.
Sićušni sisavci nigdje nisu sigurni.
Dok su prve sove harale borovim šumama na sjeveru,
na drugom mjestu pojavilo se novo važno stanište.
Asteroid je uništio tri četvrtine biljnih i životinjskih vrsta na Zemlji.
U tropima je trebalo šest milijuna godina
da se život konačno obnovi.
Međutim, ovaj put bio je drugačiji.
Oživljavanje je potaknulo povećanje broja
i velika raznolikost cvjetnica…
raskošnijih od svega što je dotad postojalo.
Tropske prašume.
Ovo bogato stanište
razvilo se zbog bliske veze cvijeća
i kukaca oprašivača.
No pojavio se netko nov…
i probio se na područje kukaca.
Zbog nevjerojatnih letačkih vještina
mogao se snalaziti u složenom prašumskom svijetu.
Postao je minijaturan,
što mu je omogućilo pristup
slatkom cvjetnom nektaru.
Njegovi potomci tako žive i dandanas.
Kolibri.
Kako bi ugrabio nektar,
razvio je vještinu lebdenja poput kukaca.
Lepeće krilima 80 puta u sekundi.
Izduženi kljun omogućuje mu da se hrani jako različitim cvijećem.
Kolibriji mogu prevariti mnoge suparničke kukce.
No zbog silne aktivnosti trebaju veliku zalihu energije.
Za najbolje se cvijeće vrijedi boriti.
Kljunovi im služe i kao oružje.
Jedna vrsta kolibrija ne mora se boriti.
Razvila je jedinstvenu prilagodbu kojom nadmašuje sve suparnike.
Zove se Ensifera ensifera.
Može se pohvaliti iznimno dugim dodatkom.
Njezin je kljun poput ključa u bravi.
Stoga samo ona može uživati u teško dostupnom nektaru anđeoske trube.
U doba nakon apokalipse
divovski dinosauri možda više nisu vladali šumama,
ali njihovi sićušni rođaci iznova su iz osvojili
na posve nov način.
No biti malen nije bilo korisno na svim dijelovima planeta.
PRIJE 20 MILIJUNA GODINA
Uginućem dinosaura
mnoga sjajna staništa na Zemlji postala su široko dostupna.
Pogotovo ravnice.
U nekadašnjoj Južnoj Americi čak 46 milijuna godina nakon asteroida,
ptice koje obitavaju na tlu
imale su prostora razviti se u najsmrtonosnije grabežljivce
još od Tyrannosaurusa rexa.
Vrebajući među palmama,
naslijedile su najagresivnije značajke
svog drevnog srodnika.
Krdo davnih sisavaca pase travu na čistini.
Theosodon je veličine današnje ljame.
Odrasla ženka budno stražari.
Ipak, nije vidjela…
teror pticu.
Ima glavu poput pijuka i visoka je čak dva i pol metra.
Žrtvovala je let za sirovu snagu.
Osjetila je da nešto nije u redu.
No teror ptica kreće se gotovo nečujno.
Lov je počeo.
U stanju je brzo doseći brzinu od 50 km/h.
Odabrala je mladunče
koje zaostaje.
Koristeći težinu svoje goleme glave,
majstorski mijenja smjer.
Vrijeme je da zada konačni udarac.
Divlje teror ptice zavladale su nizinama Južne Amerike.
No na drugoj strani svijeta
kontinenti su se pomicali i ispisivali novo poglavlje
u priči o životu.
PRIJE 15 MILIJUNA GODINA
Australija se pomicala prema sjeveru milijunima godina.
Pritom je stvorila golemo i plitko more.
Novu kolijevku života.
Dijelom biljke…
a dijelom životinje.
Ovo su koralji.
Koriste Sunčevu energiju
i predstavljaju najveće žive strukture koje su ikad postojale na planetu.
Tropske grebene.
Prije 15 milijuna godina ovi divovski morski gradovi
pružali su mogućnosti mnoštvu preživjelih.
Iz dubina su došli morski psi.
Grebeni su također privukli neke od posljednjih morskih gmazova.
Kornjače.
U ovom podvodnom raju
razvile su se nebrojene nove vrste riba.
Uskoro se rastuće obilje proširilo na veće oceane…
i ispunilo ih životom.
To je morala primijetiti
jedna neumoljiva dinastija.
Opet ptice.
Točnije, morske ptice.
Prije više milijuna godina
otkrile su izvanredan način za pljačkanje bogatstva oceana.
Zračnu invaziju.
To se događa i dandanas.
Najveći napadači među njima
svakako su blune.
Oštar vid omogućuje im da primijete ribu s 1,6 km udaljenosti.
Uranjaju s visine,
probijajući površinu brzinom od gotovo 90 km/h.
Posebno prilagođene lubanje
i krila koja mogu uvući
pretvaraju ih u žive projektile.
Osim toga,
blune mogu zadržati dah dulje od 40 sekundi.
Ove drevne morske ptice vrsni su lovci.
Zračni napad
omogućuje im da se natječu s najvećim oceanskim grabežljivcima,
morskim psima.
Mahnito hranjenje i danas je jedan od najgrandioznijih prizora u prirodi,
baš kao i prije 15 milijuna godina.
Dinosauri nikad nisu osvojili oceane,
ali njihovi ptičji potomci konačno su pronašli način.
Njihovo osvajanje mora bilo je toliko uspješno
da su morske ptice osnovale goleme kolonije diljem planeta…
jedan od veličanstvenijih prizora okupljanja života na Zemlji.
Međutim, ptice nisu u potpunosti osvojile oceane.
Njihovo najveće postignuće
najbolje se vidi u svijetu izgubljenom u vremenu.
Otočje Galápagos.
Ovo su morske iguane,
potomci guštera koji su preživjeli pad asteroida.
Poput većine gmazova, moraju se sunčati da se ugriju.
No nisu jedine koje se ovdje sunčaju.
Pridružila im se neobična ptica.
Pingvin.
Ovo je galapagoški pingvin.
Tijekom desetaka milijuna godina njegovi su preci prenamijenili krila,
prilagodivši ih ne kako bi letjeli po zraku,
nego kako bi postigli nešto nevjerojatno…
ispod valova.
Podvodni let.
Pingvini imaju iznimnu sposobnost plutanja…
i aerodinamično tijelo poput rijetko koje životinje…
što ih čini najboljima od svih plivajućih ptica na svijetu.
Tražeći ribu, plutaju poput kolibrija…
savršena držanja.
Nasuprot njima, hladnokrvne iguane usporene su i trome…
i prisiljene hraniti se niskokaloričnim algama…
prepuštene na milost morskim strujama.
Toplokrvni pingvini značajno se razlikuju…
brzinom i okretnošću…
i lakoćom kojom love ribu.
Podvodni let
omogućio je pingvinima da istraže mora kao nikad prije.
Njihova je taktika bila tako uspješna
da su naselili sve kontinente na južnoj hemisferi…
i razvili se u 18 različitih vrsta koje i danas poznajemo.
Posljednje, epsko poglavlje o pticama,
dinastiji koja je gotovo bila uništena.
Zahvaljujući nekolicini preživjelih s obiteljskog stabla dinosaura,
ptice su se uzdigle iz pepela.
Tijekom 66 milijuna godina
preobražavale su se u bezbroj oblika.
Danas postoji 10 000 vrsta ptica.
Otkrile su kako napredovati na gotovo svim dijelovima planeta.
No nisu jedine koje su osvojile svijet.
Ne tako davno
Amerika je bila prepuštena na milost i nemilost teror pticama.
No ti vrhovni grabežljivci uskoro će postati plijen.
Nakon pada asteroida bilo je i drugih koji su se razvijali.
Više nisu bili u sjeni dinosaura.
Postali su veći i opasniji.
Došlo je vrijeme
za uspon sisavaca.
Prijevod titlova: Andrea Šimunić