Настала зима.
Але такої зими світ ще не знав.
Це постапокаліптична зима.
Шістдесят шість мільйонів років тому,
коли світ був майже знищений
через катаклізм.
Це розповідь про падіння динозаврів…
і повстання з попелу
вцілілих, які успадкували Землю.
ЖИТТЯ НА НАШІЙ ПЛАНЕТІ
РОЗДІЛ 6
ПОВСТАННЯ З ПОПЕЛУ
66 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Наша історія починається в крейдовий період…
у день, коли змінився хід історії.
В едмонтозаврів у Північній Америці сезон гніздування.
Як завжди ця самиця має піклуватися про своїх голодних дитинчат…
даючи їм найкращий початок життя.
За тисячу кілометрів на південь
дорослий тиранозавр
навчає своє потомство мистецтва полювання.
Але молодняк трохи нетерплячий.
Малечі ще є багато чого навчитися.
Може, завтра їм пощастить більше.
На захід від них стадо аламозаврів —
одні з найбільших динозаврів —
починають свій день, як і багато поколінь до цього,
насолоджуючись ніжними пагонами сосни.
Під хвилями біля узбережжя Африки
океани рясні, вони кишать життям.
Це царство, де панують величезні морські рептилії.
Разом із динозаврами
вони правили Землею приголомшливі 150 мільйонів років.
Але це особливий день.
Астероїд розміром із гору Еверест
летить на Землю зі швидкістю 100 000 кілометрів на годину.
Його вплив змінив світ назавжди…
вивільнивши потужність мільярда атомних бомб…
запустивши руйнівний ланцюг подій.
Спочатку — смертельний вибух теплового випромінювання.
Усе живе в радіусі тисячі кілометрів
випарувалося за лічені секунди.
Кора планети вигнулася від удару,
пославши сейсмічні хвилі по всьому світу.
За лічені хвилини…
Землю сколихнули потужні землетруси.
Для аламозаврів…
це лише початок.
Землетруси спричинили серію гігантських хвиль,
які пронизали моря і внутрішні озера.
Величезні хвилі води вкрили Північну Америку.
У потоці, що так різко зростає, неможливо було вистояти
навіть наймогутнішим.
Менш ніж за годину після удару
уламки, викинуті в космос, повернулися на Землю завдяки силі тяжіння.
При цьому поверненні вони стали розжареними.
Перегріта атмосфера ширилася, як вогняне пекло.
На землі було так, неначе під 400-градусним грилем.
Тварини повільно смажилися живцем.
Що ще гірше, почали сипатися уламки астероїда.
Менш ніж за дві години після зіткнення
вогняна буря задушливого пилу огорнула половину планети.
Було так спекотно,
що дерева почали спалахувати.
Полум'я, що все росло, було неможливо уникнути.
Тепер для них уже не існувало порятунку.
Велике правління динозаврів
закінчилося за один день.
Океани були так само спустошені, як і суша.
Багатий сіркою пил падав разом із кислотним дощем.
Стародавні рифи були знищені.
Мережу життя було зруйновано,
а всі великі морські плазуни загинули.
Їхні тіла були рятівним кругом для сміттярів,
які шукали смерть у безодні.
Членистоногі.
Акули.
Удалині від бійні астероїда
багато форм життя вижили,
пожираючи величезні трупи…
смакуючи вимирання.
Але на поверхні картинка цілком відрізнялася.
Багато років після удару
Земля здавалася мертвою.
Ліси,
рівнини…
гори…
безживні.
Але коли хмара пилу розсіялася,
і світло нарешті повернулося…
стало ясно, що ще не все було втрачено.
Комахи з'явилися одними з перших…
харчуючись полеглими.
Тих, хто вижив, захищали нори…
кокони…
та броньовані тіла.
Сховавшись під землею…
деякі плазуни теж вижили.
Під поверхнею річкових дельт і болотистих угідь
інші також були захищені від хаосу.
Амфібії.
Довкола було мало їжі,
тож лише малі створіння вижили…
уключаючи створіння і нашої династії —
ссавці.
Вони успадкували планету без динозаврів.
Чи так здавалося.
Усупереч малій імовірності, інша група тварин також чіплялася за життя…
захищена власними капсулами життєзабезпечення.
Дивовижно, що всередині них
був вид динозаврів.
А точніше пташиний вид динозаврів…
якого ще називають птахами.
До апокаліпсиса
на деревах жили сотні давніх видів,
які були знищені під час горіння лісів.
Але купка наземних птахів таки вижила.
Цих уцілілих зігрівало пір'я…
і вони були самодостатніми з першого подиху…
здатні годуватися комахами та насінням
і ходити за кілька годин після народження.
Шістдесят шість мільйонів років тому
птахи стали останньою гілкою роду динозаврів.
З таких скромних створінь
виросла велика династія.
Але їхня неймовірна історія почалася задовго до астероїда.
160 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Юрський період.
Ера гігантів.
Але цей загублений світ вертикальних скель
формував меншу породу істот.
Вони жили в небезпечному світі.
Щоби вижити, вони еволюціонували незвичайним чином.
Це анхіорніс.
Це маленький пернатий динозавр…
з гострими, як голки, зубами для полювання на комах.
Але на нього теж полюють.
Це молодий синраптор…
і він голодний.
Анхіорніс повільний і незграбний.
Синраптор загнав його в глухий кут.
Але анхіорніс…
прибіг сюди не просто так.
Він уміє літати.
Маленький крок для динозавра,
але величезний стрибок для життя на Землі.
З цими ранніми планерами народилася нова династія.
І саме політ допоміг їх нащадкам вижити
в епоху після астероїда.
Сьогодні є місце, де ми можемо побачити, як, можливо, розвивалася ця історія.
Це суворий, спустошений світ.
Чотирма тисячами метрів вище пустеля Альтіплано в Чилі…
край, непридатний для життя майже ні для кого.
Але одна група тварин знайшла спосіб виживати тут…
птахи.
Як і ті, що еволюціонували після падіння астероїда,
фламінго перейняли навички планування перших пернатих динозаврів…
і створили новий тип польоту.
Революція в повітрі.
Крила, модифіковані для помахів.
Це активний політ,
і він дозволяє фламінго подорожувати в пошуках їжі…
як це робили птахи мільйони років тому.
Пір'я, яке спочатку утворилося внаслідок еволюції для обігріву динозаврів,
стало спеціальним інструментом для підкорення повітря.
І це не єдина зміна.
Замість зубів з'явилися дзьоби…
що відкрили для них новий раціон.
Але досягнень у харчування та польоті
було недостатньо, щоби забезпечити майбутнє птахів.
Вони також опиралися на досить яскраву стародавню поведінку,
яка гарантувала виживання найсильніших.
Залицяння.
Для фламінго
це означає змагання в танцях…
і вони дуже серйозні.
Судді неймовірно прискіпливі…
і не просто так, адже вони обирають найкращу пару.
Птахи майже вимерли разом із рештою динозаврів.
Натомість завдяки своїм талантам пернатих
у них з'явився шанс повстати.
Але їх шлях був нелегкий.
Після наслідків падіння астероїда
глобальна температура впала на 25 градусів.
Але завдяки їх здатності витримувати холод,
лише через кілька мільйонів років після зіткнення
соснові ліси відросли.
Саме завдяки насінню велетенські хвойні із часів динозаврів
вижили.
Найвеличнішими з них були секвої, що досягали висоти понад 100 метрів.
Захищена в лісі
була група теплокровних тварин,
які довго ховалися в тіні…
ссавці.
Спочатку це були маленькі істоти,
схожі на полівок.
Та коли динозаври зникли, вони змогли вільно виходити назовні.
Але лише через п'ять мільйонів років після падіння астероїда
сосновий ліс став домом для нового виду істот…
і вони досі заполоняють наші ліси.
Сови.
Птахи перетворилися з тих, хто вижив, на хижаків.
Це сова бородата.
У неї гострі, як бритва, кігті
та ще гостріший зір…
що робить її смертоносною в повітрі.
Здатна літати майже в тиші, вона шукає здобич на слух.
Для крихітних ссавців прихистку не існує.
Поки перші сови полювали в північних соснових лісах,
деінде з'являлося інше важливе місце існування.
Астероїд знищив три чверті всіх рослин і тварин на Землі.
У тропіках на це пішло шість мільйонів років,
але життя зрештою повернулося.
Але цього разу воно було зовсім інше.
Відродження відбулося завдяки величезному зростанню…
у розмаїтті квітучих рослин…
багатшому за все, що було раніше.
Тропічні ліси.
Це середовище, що процвітало,
засноване на тісному зв'язку між квітами
та комахами-запилювачами.
Але відбулося поповнення…
яке силою ввірвалося на територію комах.
Завдяки неймовірним навичкам польоту
вони орієнтувалися в складному світі джунглів.
Вони стали мініатюрними,
що дало їм доступ
до солодкого нектару квітів.
І їхні нащадки досі ним ласують.
Колібрі.
Щоби грабувати нектар,
в ході еволюції вони навчилися зависати, як комахи…
змахуючи крилами 80 разів на секунду.
Подовжені дзьоби дозволяють їм харчуватися калейдоскопом різних квітів.
Колібрі прудкіші за багатьох своїх суперників-комах.
Але вся ця діяльність супроводжується сильною жагою енергії.
Тож за найкращі квіти варто боротися.
Дзьоби виступають як зброя.
Але один вид колібрі не потребує битви.
Він має надзвичайне пристосування, яке позбавляє конкурентів усіх шансів.
Це колібрі-списодзьоб.
Він може похвалитися вражаюче довгим відростком.
Його дзьоб — як ключ у замку,
тож лише він може насолоджуватися важкодоступним нектаром бругмансії.
В епохи після апокаліпсису
гігантські динозаври, можливо, більше й не володіли лісами,
але їхні крихітні родичі знову колонізували їх
зовсім по-новому.
Але стати маленьким — не варіант для всіх частин планети.
20 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Смерть динозаврів
залишила багато великих місць існування Землі вільними для захоплення.
Особливо рівнини.
А через 46 мільйонів років після падіння астероїда, часи ранньої Південної Америки,
наземні птахи
мали простір еволюціонувати до найнебезпечнішого хижака…
з часів тиранозавра.
Крадучись серед пальмових галявин…
він успадкував найагресивніші риси
свого давнього роду.
На галявині пасеться стадо ранніх ссавців.
Теосодон розміром із сучасну ламу.
Доросла самиця пильно стоїть на варті.
Але вона не помітила…
форорака.
З головою, як кайло, зростом два з половиною метри
він пожертвував польотом заради грубої сили.
Вона відчуває, що щось не так.
Але форорак рухається майже безшумно.
Полювання розпочато.
Здатний швидко розігнатися до 50 кілометрів на годину…
він обрав молоду здобич,
що відстає.
Використовуючи вагу гігантської голови,
він майстерно змінює напрямок.
Час завдати останнього удару.
Дикі форораки почали домінувати на рівнинах Південної Америки.
Та на іншому кінці світу
континенти, що постійно змінювалися, писали нову главу
в історії життя.
15 МІЛЬЙОНІВ РОКІВ ТОМУ
Австралія прямувала на північ мільйони років.
У результаті утворилося величезне мілке море.
Нова колиска життя.
Частково рослина…
частково тварина.
Це корали.
Використовуючи енергію Сонця,
вони сформували найбільшу живу структуру, що коли-небудь була на планеті —
тропічні рифи.
П'ятнадцять мільйонів років тому ці гігантські морські міста
давали можливість вижити багатьом.
З глибини припливли акули.
Рифи також притягли останніх морських плазунів…
черепах.
У цьому підводному раю
з'явилося безліч нових видів риб.
Багатство, що все росло, незабаром розлилося на ширший океан…
наповнивши його життям.
І це не пройшло непоміченим…
однією невблаганною династією.
І знову ж таки, це птахи.
Точніше, морські птахи.
Мільйони років тому
вони знайшли феєричний спосіб грабувати щедроти океану…
за допомогою вторгнення з повітря.
І це відбувається й досі.
Найбільші загарбники з них усіх —
олуші.
Їх гострий зір дозволяє помітити косяк риби за милю.
Пірнаючи з висоти,
вони пронизують поверхню зі швидкістю близько 90 кілометрів на годину.
Спеціально адаптований череп
і висувні крила
перетворили їх на живі ракети.
Ба більше,
олуші можуть затримувати дихання на понад 40 секунд.
Ці стародавні морські птахи — майстерні мисливці.
Їхній повітряний напад
дозволяє їм конкурувати з найбільшими хижаками океану —
акулами.
Подібні божевілля досі залишаються одними з найвеличніших видовищ природи,
як і 15 мільйонів років тому.
Динозаври ніколи не підкорювали океанів,
але їхні пташині нащадки нарешті знайшли спосіб зробити це.
Їхнє завоювання морів було настільки успішним,
що морські птахи заснували величезні колонії по всій планеті…
зараз одні з найнеймовірніших зібрань життя на Землі.
Але тріумф птахів над океанами не був повним.
Їх найкраще досягнення
можна побачити у світі, що загублений у часі.
Галапагоські острови.
Це морські ігуани —
нащадки ящірок, які пережили астероїд.
Як і більшості рептилій, їм доводиться грітися на сонці.
Але вони тут не єдині, хто засмагає.
До них приєднався надзвичайний птах.
Пінгвін.
І це галапагоський пінгвін.
За десятки мільйонів років його предки змінили свої крила,
налаштувавши їх, щоби вони більше не літали в повітрі,
але робили дещо надзвичайне…
під хвилями…
підводний політ.
Пінгвіни мають чудову плавучість…
і одне з найбільш обтічних тіл,
що робить їх найкращими плавучими птахами у світі.
Шукаючи рибу, він зависає, як колібрі…
з ідеальною рівновагою.
На відміну від них, холоднокровні ігуани повільні та мляві.
Вони обмежуються дієтою з малопоживної ламінарії…
якщо це дозволяє зробити течія.
Теплокровні пінгвіни цілком відрізняються…
своєю швидкістю та спритністю…
і вони запросто ловлять рибу.
Підводний політ
дозволив пінгвінам користуватися морями, як ніколи раніше.
Їхня стратегія була настільки успішна,
що вони колонізували всі континенти Південної півкулі…
еволюціонувавши у 18 різних видів, які відомі нам сьогодні.
Останній легендарний розділ для птахів —
династії, яка ледь не вимерла.
Але завдяки небагатьом уцілілим представникам роду динозаврів
птахи повстали з попелу.
За 66 мільйонів років
вони віднайшли себе в безлічі різних форм.
Сьогодні, налічуючи 10 000 видів,
вони знайшли спосіб процвітати майже в усіх закутках планети.
Але вони не єдині, хто підкорив світ.
Не так давно
Америка ще належала фороракам.
Але ці найкращі хижаки скоро самі стали здобиччю.
Інші вцілілі від удару астероїда теж еволюціонували.
Вийшовши з тіні динозаврів,
вони стали більшими й небезпечнішими.
Настав час піднесення
ссавців.
Переклад субтитрів: Ольга Мазур