‫בארבעת מיליארד השנים‬ ‫של החיים על פני האדמה,‬
‫קמו ונפלו…‬
‫אין ספור מינים.‬
‫אך שושלת מרשימה אחת‬ ‫הותירה חותם רב יותר מכל האחרות.‬
‫היונקים.‬
‫זהו סיפורו של המסע המרשים שעשו…‬
‫כדי להפוך לשליטי העולם.‬
‫- החיים על פני האדמה -‬
‫- פרק 7: יורשי הארץ -‬
‫תחילת דרכם של היונקים הייתה צנועה.‬
‫הם היו חבויים ביערות העתיקים של תור היורה…‬
‫תחת שלטונה של השושלת הגדולה ביותר אי פעם:‬
‫הדינוזאורים.‬
‫שלטונם היה כה מוחלט…‬
‫עד שהיונקים המוקדמים נאלצו להסתתר בצללים.‬
‫רובם היו קטנים וחיו בעצים…‬
‫הרחק מהענקים.‬
‫הם הפכו ליצורים ליליים‬
‫ופיתחו חושים חדים שסייעו להם בחשכה.‬
‫תחת שלטונם של הדינוזאורים,‬
‫התקדמותם הייתה מוגבלת.‬
‫אך במרוצת הזמן, הכול השתנה.‬
‫אחד האירועים המזעזעים ביותר‬ ‫בהיסטוריה של כוכב הלכת שלנו‬
‫הביא לתחילתה של תקופה חדשה.‬
‫למרות ההרס,‬
‫כוכב הלכת התאושש.‬
‫בתוך מספר לא רב של מיליוני שנים,‬
‫יערות צמחו מחדש וכיסו חלק ניכר מן היבשה.‬
‫האקלים הפך לחם ולח…‬
‫התנאים המושלמים לפריחתם של חיים.‬
‫העולם היה מוכן לגל חדש של אבולוציה.‬
‫האסטרואיד הפיל חללים רבים בקרב היונקים…‬
‫אך כמה מהקטנים מביניהם,‬
‫שהסתתרו במחילות, שרדו.‬
‫לאחר שהשתחררו משלטון הדינוזאורים,‬
‫היה ביכולתם לצאת לבסוף מהצללים,‬
‫אל השטח הפתוח.‬
‫בדומה לאבות אבותיהם,‬
‫החוטמנים הסתגלו ופיתחו תכונות רבות‬
‫שעזרו להם לשגשג ביערות הגשם העשירים.‬
‫הם בעלי חיים חברתיים מאוד,‬ ‫שמוצאים הגנה במספרם הרב.‬
‫אפה הגמיש של האם יכול לאתר‬ ‫מזון שחבוי מתחת לשכבת העלים שבקרקעית היער.‬
‫זהו חוש-על, שפותח במהלך‬ ‫מיליוני שנים של חיפוש מזון בחשכה.‬
‫בדומה לכל היונקים, לחוטמנים יש דם חם‬
‫ולכן הם יכולים להיות פעילים בכל עת.‬
‫משמעות הדבר היא‬ ‫שהגורים האלה זקוקים לאנרגייה רבה.‬
‫למזלם, היונקים פיתחו פתרון יוצא מן הכלל.‬
‫חלב.‬
‫הם יכולים להאכיל את צאצאיהם בכל עת שיחפצו,‬
‫גם כאשר יש מחסור במזון.‬
‫אך החלב לא היה‬ ‫הנשק הסודי היחיד של היונקים המוקדמים.‬
‫היה להם גם את כוח המוח…‬
‫והוא חשוב באותה מידה גם כיום.‬
‫ביערות קוסטה ריקה,‬
‫קוף הקפוצ'ין הזה מנסה לפתור חידה:‬
‫כיצד להגיע לבשר שנמצא בצדפה סגורה.‬
‫לקוף אין מספיק כוח בשביל לשבור את הקליפה…‬
‫אך הוא גילה שחבטות‬ ‫חוזרות ונשנות יעייפו את הצדפה…‬
‫עד שהיא נפתחת לבסוף.‬
‫הבנת הלקח הזה מצריכה מוח גדול…‬
‫וגם קואורדינציה.‬
‫האינטליגנציה הייחודית הזאת‬ ‫אפשרה לאבותיהם הקופים‬
‫לשרוד ביערות לפני 50 מיליון שנים.‬
‫בעלי חיים פיקחים נוטים להיות חקרנים…‬
‫והם עשויים להפיק מכך תועלת עצומה.‬
‫הנקבה הזאת גילתה…‬
‫וגם זוכרת…‬
‫היכן היא יכולה למצוא מים.‬
‫אך המים נמצאים בעומק רב מדי.‬
‫למזלה, יש לה פתרון רב השראה.‬
‫היא הופכת את הזנב שלה לספוג.‬
‫אך לא כל האתגרים שלהם‬ ‫כרוכים במציאת מזון ומים.‬
‫יש פירות שהם אוספים לא כדי לאכול…‬
‫אלא כדי לחכך אותם בגופם.‬
‫הפרי הזה מכיל ציטרונלה,‬
‫שמן שדוחה יתושים.‬
‫הקופים גילו דוחה חרקים משלהם.‬
‫הקפוצ'ינים הפיקחים,‬
‫שכבר אינם נעקצים‬ ‫בידי חרקים, יכולים לנוח סוף סוף.‬
‫אך בדיוק כאשר‬ ‫אבות אבותיהם החלו להשיג התקדמות,‬
‫התנאים החמים והלחים‬ ‫שבהם שגשגו החלו להשתנות.‬
‫- לפני 34 מיליון שנים -‬
‫יבשת אנטארקטיקה החלה‬ ‫להיפרד מאמריקה הדרומית…‬
‫ויצרה מקום לזרמי אוקיינוס חדשים…‬
‫שהיו בין הגורמים להתקררות גלובלית.‬
‫האקלים עבר למצב חדש וקר יותר.‬
‫אך זו הייתה רק ההתחלה.‬
‫בשעה שיבשת אנטארקטיקה הענקית‬ ‫התקררה והפכה מבודדת יותר, היא קפאה,‬
‫תוך שהיא מחזיקה‬ ‫בחלק גדול מהמים המתוקים שבעולם.‬
‫בשעה שהעולם שמצפון לה התייבש,‬
‫הוא הפך למקום קשוח שקשה יותר לחיות בו.‬
‫המזון הפך למבוזר יותר‬
‫וקשה למציאה.‬
‫וכאשר כדור הארץ השתנה,‬
‫השתנו גם היונקים.‬
‫חלקם הפכו לענקיים.‬
‫מגצרופס זכר.‬
‫גובהו הוא שני מטרים וחצי,‬
‫אורכו ארבעה מטרים…‬
‫ומשקלו שלוש טונות.‬
‫גודלו הענק אפשר לו‬ ‫לנוע למרחקים ארוכים בחיפוש אחר מזון…‬
‫ובזכותו היו לו גם עתודות‬ ‫שסייעו לו להתגבר על זמנים קשים.‬
‫היונקים הגיעו עתה לגודלם‬ ‫של הדינוזאורים, שנכחדו מזמן.‬
‫אך לגודל יש גם השלכות נוספות…‬
‫בפרט כאשר צריך למצוא בני זוג.‬
‫הנקבה הזאת כבר נמצאת‬ ‫תחת שמירה צמודה של זכר‬
‫שגדול בהרבה מהראשון.‬
‫אם יוזמן לקרב,‬
‫הוא עלול לפצוע את יריבו באורח קשה.‬
‫אך ייתכן שלזכר הקטן יותר יש מזל.‬
‫נקבה נוספת,‬
‫ונראה שהיא לבדה.‬
‫זוהי ההזדמנות שחיכה לה.‬
‫יש לו יריב.‬
‫הפעם, הכוחות שווים.‬
‫כשמדובר ביונקים האלה,‬
‫הגודל חשוב.‬
‫אך אפילו המגצרופס האדיר ביותר‬
‫לא היה יכול להתגבר‬ ‫על האתגר הגדול הבא של כוכב הלכת.‬
‫היווצרותה של אנטארקטיקה‬ ‫יצרה תוהו ובוהו באקלים הגלובלי.‬
‫בשעה שזרמי האוקיינוסים השתנו‬
‫והעולם הלך והתייבש…‬
‫הוא הפך לחבית של אבק שרפה.‬
‫שרפות אדירות השתוללו ביבשה…‬
‫ופינו את הדרך למשהו שונה לגמרי…‬
‫משהו שיאתגר את היונקים יותר מאי פעם בעבר.‬
‫בשעה שהעשן התפזר,‬
‫עלתה מתוך האפר‬
‫צורת חיים ששרדה רק בשוליים קודם לכן.‬
‫עשב.‬
‫הוא התפשט במהלך ההתייבשות הגדולה…‬
‫במהירות כה רבה…‬
‫עד שבקרוב יכסה חמישית משטח היבשה.‬
‫אך המישורים האין-סופיים‬ ‫לא היו גן עדן בשביל היונקים.‬
‫רבים מהם לא היו יכולים לעכל עשב‬
‫ונכחדו עד מהרה.‬
‫עשרים מיליון שנים מאוחר יותר,‬
‫היונקים מלחכי העשב של ימינו‬ ‫עדיין נמצאים במרוץ חימוש‬
‫עם הפולש הירוק הזה.‬
‫הם פיתחו מגוון נרחב‬ ‫של תכונות הסתגלות ששינו את המצב:‬
‫שיניים ייעודיות,‬
‫מחוזקות במיוחד,‬ ‫כדי למנוע מהצורן הדו-חמצני שבעשב‬
‫לשחוק אותן…‬
‫ובטן ענקית, כדי לעכל אותו.‬
‫גוריהם נולדים בצורתם הסופית…‬
‫והם מסוגלים לצעוד שעות ספורות לאחר המלטתם…‬
‫וללכת בעקבות העדר, בחיפוש אחר מזון טרי.‬
‫היונקים כבשו באמת ובתמים‬ ‫את המישורים מכוסי העשב.‬
‫מספרם האדיר הוא הסימן‬ ‫הברור ביותר להצלחתם המדהימה.‬
‫אך כפי שיונקים מסוימים‬ ‫התפתחו כך שיוכלו להיזון מעשב,‬
‫אחרים התפתחו כך שיוכלו להיזון מהם.‬
‫ציידים.‬
‫לעדר יש הגנות משלו‬ ‫נגד מהירותו האדירה של הברדלס.‬
‫עיניים רבות‬
‫מאתרות את הסכנה מוקדם.‬
‫כאשר הם דוהרים,‬ ‫הצעירים מצליחים להסתתר בין האחרים.‬
‫אך לחתול הגדול יש תוכנית…‬
‫שנוצרה במוח היונק המחוכם שלו.‬
‫ליצור בעדר פניקה,‬
‫לגרום לו להתפצל,‬
‫ולהתמקד בעגל בודד.‬
‫נקבת הגנו, שרוצה להגן על העגל היחיד שלה,‬
‫תוקפת בחזרה.‬
‫אך המרדף רחוק מסיומו.‬
‫הברדלס נותר הרחוק מאחור…‬
‫אך העגל הולך ומתעייף.‬
‫בשעה שהגנו הצעיר פונה הצידה,‬
‫הצייד הוא זה שצריך להימלט על חייו כעת.‬
‫העגל שב למקום מבטחים…‬
‫אך הברדלס עוד ישוב…‬
‫והמלחמה בין היונקים‬ ‫שבמישורי העשב תימשך עוד ועוד,‬
‫כפי שקורה כבר מיליוני שנים.‬
‫- לפני שני מיליון שנים -‬
‫באמריקה הדרומית הפרהיסטורית,‬
‫מישורי העשב היו עדים לקרב דומה…‬
‫בין בעלי חיים שונים מאוד.‬
‫גם הארמדיל הענק הזה…‬
‫הוא יונק…‬
‫אך גודלו הוא כגודל מכונית.‬
‫הדואדיקורוס אינו מהיר,‬
‫אך הוא מפצה על כך‬
‫בעזרת שריונו וזנבו הקטלני…‬
‫תכונות שמגינות על הבוגרים ועל צאצאיהם‬
‫מפני כל מי שינסה לטרוף אותם.‬
‫זהו טיגריס שנחרבי…‬
‫אך הוא מתבגר בלבד.‬
‫הוא אינו מהווה איום רציני…‬
‫למרות שיניו דמויות הפגיונות.‬
‫הוא מעולם לא ראה דואדיקורוס מקרוב,‬
‫ואמצעי ההגנה שלהם מסקרנים אותו.‬
‫הסקרנות גוברת עליו.‬
‫הוא בוחן אותם מכל עבר.‬
‫בעבור הדואדיקורוס הצעיר,‬ ‫האפשרות היחידה היא להישאר במקומו.‬
‫שריונו של הארמדיל הענק אינו חדיר…‬
‫והוא יודע זאת.‬
‫אך בפניו ניצבת אפשרות ברורה אחת.‬
‫הדואדיקורוס הצעיר קטן בהרבה מהאחרים.‬
‫אם יצליח לאחוז בו…‬
‫אולי יצליח להפוך אותו.‬
‫אך הבוגרים מונעים ממנו לעשות זאת.‬
‫שוב, מבוי סתום.‬
‫קרבות בין יונקים‬ ‫האיצו את האבולוציה שלהם תמיד,‬
‫והם אינם מתרחשים רק במישורי העשב.‬
‫לפני 50 מיליון שנים‬
‫התחוללה התנגשות אדירה‬ ‫בין האזורים שבימינו הם אסיה והודו.‬
‫ההתנגשות דחקה את הקרקע לעבר השמיים,‬
‫ויצרה את הרי ההימלאיה הנישאים.‬
‫כיום הם נמתחים לאורך 2,500 קילומטרים,‬
‫גובהם הוא תשעה קילומטרים כמעט‬
‫והם מוסיפים לגדול.‬
‫בגלל הקור המקפיא והאוויר הדליל,‬
‫אין כמעט שום בעל חיים‬ ‫שיכול לחיות בהרים האלה…‬
‫אך יש כאלה שיכולים.‬
‫עמוק בתוך עמק ללא אור שמש…‬
‫נמר שלג זכר…‬
‫ויעל שנפל אל מותו.‬
‫הנמר זקן מאוד.‬
‫גופו מותש וחלש, בגלל חייו הקשים בהרים.‬
‫בגבהים שכאלה על יונקים‬ ‫לאכול לעיתים קרובות, כדי לשמור על חומם.‬
‫אך הרי ההימלאיה הם אתגר הציד האולטימטיבי.‬
‫גבוה מעל לעמק נמצאת נקבה אחת…‬
‫ביחד עם גוריה…‬
‫שהזכר הוליד.‬
‫הם שלושה בסך הכול,‬
‫ולכולם הסוואה מדהימה.‬
‫לנמרי שלג יש פרווה עבה,‬
‫כפות גדולות,‬
‫וזנבות ארוכים…‬
‫תכונות הסתגלות מושלמות לבית הגידול‬
‫הקר והתלול ביותר בעולם.‬
‫הרחק מהצוקים המסוכנים,‬
‫האם פותחת בשיעור ציד.‬
‫לימוד הצאצאים והטיפול בהם‬
‫היא תכונה שאופיינית ליונקים.‬
‫הגורים האלה יישארו‬ ‫עם אימם במשך שנתיים כמעט…‬
‫וילמדו את הכישורים‬ ‫שנחוצים כדי לשרוד בשולי החיים.‬
‫בגבהים האלה, חובה לנצל כל הזדמנות.‬
‫הזכר הזקן עוקב אחר עדר.‬
‫בעולם האנכי הזה,‬ ‫עליו להגיע לנקודה שנמצאת מעל לטרפו…‬
‫וקרובה מספיק…‬
‫בשביל מארב.‬
‫הפעם…‬
‫שניהם נפלו אל מותם.‬
‫אך מורשתו של הנמר תמשיך להתקיים.‬
‫בעוד מספר חודשים,‬
‫גוריו יעזבו את אימם ויתחילו לצוד בגפם…‬
‫לאחר שילמדו את כל הכישורים שנחוצים‬
‫כדי לשרוד על גג העולם.‬
‫למרות שכבשו את היבשה,‬
‫היונקים לא עצרו שם.‬
‫יונק אחד הלך בכיוון שונה לגמרי.‬
‫לפני 50 מיליון שנים,‬ ‫העטלפים כבשו להם נחלה חדשה…‬
‫באמצעות הטיסה.‬
‫הטיסה מאפשרת לבעלי חיים‬ ‫להגיע הרבה יותר רחוק בחיפוש אחר מזון‬
‫ולמיליונים מהם להיאסף במקום אחד.‬
‫כיום, אחד מכל חמישה יונקים,‬ ‫על כל מיניהם, הוא עטלף.‬
‫אך עטלפים לא היו‬ ‫בעלי החיים הראשונים שהמריאו לשחקים.‬
‫לאחר שליקטו מזון במשך כל הלילה,‬
‫עטלפי הפירות האלה ממהרים לחזור למעונם…‬
‫כי אור היום מביא עימו סכנה.‬
‫ציפורים.‬
‫הציפורים פיתחו את יכולת הטיסה‬ ‫הרבה לפני שהיונקים עשו זאת.‬
‫העיטים, המהירים והחזקים מהעטלפים…‬
‫חמושים בטפרים קטלניים.‬
‫אך בשעה שהשמש שוקעת,‬
‫השמיים שייכים לעטלפים שוב.‬
‫מיליונים מהם ממריאים,‬
‫בידיעה שמספרם הרב מגן עליהם,‬
‫כמו גם החשכה הקרבה.‬
‫בתקופה שבה העטלפים החלו לעופף לראשונה,‬
‫יונקים אחרים עברו אל הים…‬
‫- לפני 47 מיליון שנים -‬
‫בעקבות שפע המזון שהיה חבוי מתחת לגלים.‬
‫דרכם של היונקים‬ ‫אל האוקיינוס הייתה הדרגתית.‬
‫אלה הם מאיאצטוס,‬
‫אבות קדמונים של הלווייתנים,‬ ‫שאורכם היה שני מטרים וחצי.‬
‫אך בשונה מהלווייתנים,‬ ‫הם עדיין בילו הרבה מזמנם ברביצה ביבשה.‬
‫הם התעוררו לחיים רק במים…‬
‫שם רדפו אחר להקות דגים.‬
‫זמנו של הזכר הזה כאן קצוב‬ ‫בהתאם ליכולתו לעצור את נשימתו.‬
‫נראה שהוא לכוד בין שני עולמות,‬
‫בפרט כאשר ניצבת בפניו סכנה.‬
‫הגנתו היחידה של היונק היא בינתו…‬
‫אך הוא אינו יכול להישאר כאן לנצח.‬
‫זהו האוטודוס.‬
‫אורכו כפול מזה של הכריש הלבן.‬
‫בעזרת חושיו החדים,‬ ‫הוא יכול לאתר את מיקומו המדויק של טרפו,‬
‫והוא אינו ממהר לצאת לפעולה.‬
‫מלאי האוויר של המאיאצטוס הולך ואוזל.‬
‫ללא מחסה, הוא אינו יכול להימלט.‬
‫סלע בולט משמש לו כמקום מקלט.‬
‫אך הזמן הולך ואוזל.‬
‫נקיק מספק לו מסתור.‬
‫הוא יצא מכלל סכנה ויכול לנשום שוב.‬
‫יונקים עברו דרך ארוכה‬ ‫כדי להפוך לשליטי האוקיינוסים,‬
‫אך זה היה רק עניין של זמן.‬
‫בשעה שהעולם המשיך להתקרר,‬
‫חלה בו התפרצות של חיים…‬
‫שאפשרה לענקים בני ימינו להתפתח.‬
‫היונקים הפכו מחיות יבשה זעירות…‬
‫לגדולים מהדינוזאורים.‬
‫עם כל נשימה ענקית,‬
‫הם משתמשים בחמצן‬ ‫באופן יעיל בהרבה מהמאיאצטוס.‬
‫ומאחר שהם בעלי דם חם,‬
‫שריריהם נמצאים תמיד‬ ‫בטמפרטורה האידיאלית לתפקוד מרבי…‬
‫דבר שמאפשר ללווייתנים‬ ‫להפיק פרצי אנרגייה ממושכים.‬
‫כשהם מתחרים על בנות זוג,‬
‫זכרי הלווייתן גדול הסנפיר‬ ‫מנצלים את היכולת הזאת עד תום…‬
‫כשהם רודפים אחר נקבה.‬
‫יש כאן צורך בהרבה יותר מאשר מהירות בלבד.‬
‫הזכרים בוחרים להישאר קרוב ככל שאפשר לנקבה,‬
‫כדי שתוכל להעריכם לפי כוחם והסבולת שלהם.‬
‫שחרור בועות…‬
‫מרתיע את היריבים.‬
‫הזכרים מתנגשים זה בזה במתכוון.‬
‫כמה מהם נותרים מאחור,‬
‫ממשיכים להיאבק עדיין.‬
‫הקבוצה העיקרית ממשיכה במרדף…‬
‫אחר הנקבה המבוקשת.‬
‫ואז, לפתע…‬
‫היא נעצרת.‬
‫היא מרחפת במים…‬
‫ומפסיקה את המרוץ.‬
‫היא הגיעה להחלטה…‬
‫ומאפשרת לזכר אחד…‬
‫לגשת אליה.‬
‫היונקים כבשו את כל בתי הגידול בעולם:‬
‫היבשה, האוויר והים.‬
‫פגיעת האסטרואיד אפשרה ליונקים‬ ‫לצאת ממיקומם בתחתית הסולם…‬
‫ולהפוך לכוח גלובלי.‬
‫זהו חלקו של המזל‬ ‫בהיסטוריה של החיים על פני האדמה.‬
‫אך בסיפורם של היונקים‬ ‫נותר עוד פרק אחד שצריך לספר.‬
‫לפני שניים וחצי מיליון שנים‬
‫ניצבו היונקים בפני אתגר חדש.‬
‫ההתקררות האיטית של כוכב הלכת גברה.‬
‫זו הייתה תחילתו של עידן קרח.‬
‫מהשממות הקפואות יעלה כוח חדש…‬
‫יונק שמצויד ביותר בינה‬ ‫וכושר הסתגלות מכל אלה שבאו לפניו…‬
‫בעל החיים המסוכן ביותר‬ ‫שהתקיים בעולם אי פעם.‬
‫תרגום כתוביות: עמוס דיאמנט‬