Az élet létrejötte óta eltelt négymilliárd év alatt számtalan faj jelent
meg…
…Majd tűnt el.
Van azonban egy dinasztia, mely nagyobb hatást gyakorolt a bolygóra, mint a többi.
Az emlősök.
Ez az ő történetük…
…Úton a világuralom felé.
ÉLET A BOLYGÓNKON
VII. FEJEZET
A FÖLD ÖRÖKÖSEI
A Jura időszak ősi erdeiben…
Az emlősök pályafutása szerényen kezdődött.
A történelem legnagyobb dinasztiája uralkodott felettük.
A dinoszauruszok.
Dominanciájuk oly hatalmas volt…
…Hogy a korai emlősök az árnyak közt húzták meg magukat.
Többnyire aprócska állatok voltak, s főleg a fákon éltek.
Távol az óriásoktól.
Éjszaka jöttek elő…
…S egyre finomodó érzékszerveikkel boldogultak a sötétben.
A dinoszauruszok uralma komoly gátat szabott a fejlődésüknek.
Ám idővel minden megváltozott.
Bolygónk történelmének legborzasztóbb katasztrófája új korszak hajnalát
jelentette.
A pusztítás ellenére a Föld végül magához tért.
Pár millió év alatt az erdők is visszanőttek, s beborították a
szárazföldet.
Az új, forró és nedves éghajlat pedig…
…Tökéletes táptalajt jelentett az élet számára.
A világ készen állt az evolúció új hullámára.
Az aszteroida az emlősöket is megtizedelte.
Ám a kisebb testű fajok lyukakba bújva mégis fennmaradtak.
S a dinoszauruszok eltűnésével végre előmerészkedhettek az árnyékból…
…Ki a szabadba.
Őseikhez hasonlóan az ormányos medvék is alkalmazkodtak az esőerdőben való élethez.
Társas állatok, s a csoport biztonságot ad nekik.
A nőstény hajlékony ormányával kiszagolja a levelek alatti élelmet.
Érzékeik évmilliók alatt idomultak a sötétben való kutakodáshoz.
Ők is melegvérűek, akár a többi emlős.
Így állandóan aktívak maradhatnak.
Ám a kicsinyeknek rengeteg energiára van szükségük.
Szerencsére az emlősök kiváló megoldást fejlesztettek ki.
A tejet.
Így bármikor képesek táplálni az utódaikat
Akkor is, ha fogytán az élelem.
De nem a tej volt a korai emlősök egyetlen titkos fegyvere.
Agyban is nagyok voltak.
Ez napjainkban is nagy fegyvertény.
Costa Rica esőerdeiben ez a kapucinusmajom egy feladvány kulcsát
keresi.
Azt, hogy hogyan juthatna hozzá a kagylóban rejlő húshoz.
A majom nem elég erős, hogy szétroppantsa a kagylót.
De rájött, hogy a kitartó csapkodás meggyengíti a héjat.
Míg az végül kinyílik.
A megoldáshoz nagy agykapacitás szükséges.
Plusz némi koordináció.
Az egyedi intelligencia biztosította őseink fennmaradását az 50 millió évvel
ezelőtti erdőkben.
Az okos állatok általában kíváncsiak is.
S ez gyakran nagy hasznukra válik.
Ez a nőstény is rájött majd megjegyezte
Hogy hol juthat vízhez.
Épp csak túl mélyen van.
Szerencsére tudja a megoldást.
Farkát szivacsként használja.
De nem csak a víz- és élelemszerzés állíthatja őket kihívás elé.
Ezt a gyümölcsöt nem eszik meg…
…Inkább a bundájukhoz dörgölik.
A gyümölcs citronellaolajat tartalmaz, amely távol tartja a
szúnyogokat.
A majmok feltalálták saját rovarriasztójukat.
Most, hogy a szúnyogok már nem bosszantják őket, az okos majmok végre
megpihenhetnek.
Ám amikor az őseik éppen fejlődésnek indultak volna a kedvükre való meleg és
nedves környezet egyszerre változásnak indult.
34 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
Az antarktiszi szárazföld levált Dél-Amerikáról.
Ezzel új óceáni áramlatok indultak útnak
Mely globális lehűlést eredményezett.
Az éghajlat új, hidegebb állapotra váltott.
Ám ez csak a kezdet volt.
Ahogy az Antarktisz hűlt, s egyre távolabb került, a hatalmas földrész
befagyott,
S magába zárta a bolygó édesvizeinek nagy részét.
Az északabbra fekvő részek kiszáradtak, s a bolygó barátságtalanabb hellyé vált.
Jóval nehezebb volt táplálékhoz jutni.
Ahogy a Föld változott az emlősök is vele változtak.
Egyesek óriásokká váltak.
Egy hím Megacerops.
Két és fél méter magas négy méter hosszú…
…S három tonnát nyom.
Hatalmas méretével nagy távolságokat is megtehet élelem után
kutatva.
Tartalékainak hála a szűkösebb időket is átvészelheti.
Az emlősök már csaknem akkorára nőttek, mint a régi dinoszauruszok.
Ám a méret következményekkel jár.
Kiváltképp ha társat kell találni.
Ezt a nőstényt máris egy hím óvja féltékenyen.
Sokkal nagyobb riválisánál.
Ha felbőszítik, komoly sérülést okozhat ellenfelének.
Ám a kisebb hímnek szerencséje lehet.
Egy másik nőstény.
És szemlátomást egyedül van.
Eljött végre az ő ideje.
Csakhogy riválisa akad.
De ezúttal hasonló méretű.
Ezeknél az emlősöknél
A méret a lényeg.
De lehetett a Megacerops bármily nagy a bolygó következő kihívására nem volt
válasza.
Az Antarktisz kialakulása teljes káoszt hozott a Föld éghajlatába.
Az áramlatok megváltoztak s a bolygó kiszáradt.
Akár a gyújtós.
Tűzvészek pusztítottak…
…S előkészítették a terepet egy teljesen új faj számára.
Ez pedig teljesen új kihívások elé állította az emlősöket.
Amikor a füst eloszlott, egy olyan élőlény bújt elő a hamvak alól, ami addig csak a
többiek árnyékában vegetált.
A fű.
A nagy kiszáradás alatt vert gyökeret…
S olyan gyorsan terjedt, hogy rövidesen a szárazföld ötödét beborította.
Ám a végtelen mezők nem hozták el az édent az emlősök számára.
Sokuk nem tudta megemészteni a füvet s csakhamar kihalt.
Húsz millió évvel később, napjaink legelésző emlősei továbbra is hadban
állnak e zöld betolakodóval.
S ehhez egy sereg újítással alkalmazkodtak.
Fogazatuk megerősödött hogy a fűben levő szilícium-dioxid ne koptassa el őket.
Jókora gyomruk pedig feldolgozza azt.
Utódaik teljesen kifejlődve jönnek a világra,
S pár órával később máris lábra állnak.
S indulnak is a csordával az új hajtások után.
Az emlősök végül meghódították a füves pusztákat.
Hatalmas létszámuk a sikerük legbiztosabb jele.
De míg egyesek a fűvel való táplálkozáshoz alkalmazkodtak, mások a
növényevők elfogyasztásához.
A vadászok.
A csordának megvan az ellenszere a villámgyors gepárdokkal szemben.
A sok szemlélődő könnyen kiszúrja a veszélyt.
A futó testek forgatagában a borjú könnyebben elrejtőzhet.
Ám a nagymacskának is van terve
Mely rafinált emlősagyában fogant.
Ijessz rájuk
Válaszd szét őket s keresd a magányos borjút.
Hogy megvédje egyetlen borját, az anyagnú ellentámadásba megy át.
A hajszának még nincs vége.
A gepárd lemaradt ugyan…
…De a borjú már fárad.
Ám ahogy a fiatal állat félreugrik, már a vadásznak kell mentenie az irháját.
A borjú újra biztonságban van.
De a gepárd úgyis visszatér.
S a füves pusztákon tovább vívják harcukat az emlősök, ahogy teszik azt már
több millió éve.
2 MILLIÓ ÉVVEL EZELŐTT
A történelem előtti Dél-Amerikában a pusztákon hasonló csaták játszódtak le.
Épp csak a szereplők különböztek.
Ez az óriás tatu…
…Maga is egy emlős.
Jóllehet, autó méretű.
A Doedicurus nem túl fürge. Ez mégsem zavarja, hisz páncélja és veszedelmes
farka megvédi.
A felnőtteket és utódaikat ezek védik a ragadozóktól.
Egy Smilodon.
De még fiatal.
Így nem jelent komoly veszélyt…
…Még tőrszerű fogaival sem.
Még sosem látott közelről Doedicurust.
Ám a páncéljuk érdekesnek tűnik.
A kíváncsisága nem hagyja nyugodni.
Minden lehetőséget megvizsgál.
A fiatal Doedicurus jobb, ha meg sem mozdul.
Az óriás tatuféle páncélja áthatolhatatlan.
S ezt ők is tudják.
De van egy nyilvánvaló gyenge pontjuk.
A fiatal példány sokkal kisebb.
Ha bele tudna kapaszkodni
Talán felfordíthatná.
Ám a felnőttek résen vannak.
Újabb patthelyzet.
Az emlősök közti harc hajtotta előre az evolúciót.
Ám a csaták nem csak a pusztákon dúltak.
50 Millió éve az indiai szubkontinens nekiütközött Ázsiának.
Az ütközés az egekig gyűrte fel a földet, s így jött létre a Himalája.
A hegység ma 2500 kilométer hosszú, csaknem kilencezer méter magas, és
továbbra is nő.
A fagyos hőmérséklet és a ritkás levegő a legtöbb állat számára lakhatatlanná teszi
a tájat.
De akad kivétel.
A sötét völgy mélyén…
…Egy hím hópárduc él.
Egy kőszáli kecske a halálba zuhant.
A párduc is öreg már.
Magán viseli a kíméletlen hegyi élet nyomait.
Az emlősöknek itt rendszeres táplálkozással kell fenntartaniuk a
testhőmérsékletüket.
Ám a Himalája egyedi kihívásokat tartogat a vadászoknak.
Magasan a völgy felett egy nőstény lépked.
Nyomában a hím által nemzett kölykeivel.
Összesen hárman tökéletes rejtőszínben.
A hópárduc bundája vastag, mancsa széles, farka pedig hosszú.
Tökéletesen alkalmazkodott a Föld leghidegebb és legmeredekebb
környezetéhez.
A veszélyes szikláktól távol…
…A nőstény vadászleckét ad kölykének.
A fiatalok nevelése és védelme
Fontos emlőstulajdonság.
A kölykök még csaknem két évig lesznek anyjuk mellett…
…Míg végül eltanulják az összes készséget az életben maradáshoz.
Ezen a tájon minden lehetőséget meg kell ragadni.
Az öreg hím egy csordát követ.
E függőleges világban a prédája fölé kell kerülnie.
Méghozzá elég közel
Hogy lecsaphasson.
Ezúttal azonban mindketten odavesznek.
Ám a párduc öröksége tovább él.
Pár hónap alatt a kölykei elhagyják az anyjukat, hogy egyedül vadásszanak.
Megtanulják a szükséges készségeket,
Hogy életben maradjanak itt a világ tetején.
Az emlősök meghódították a földet…
…De nem álltak meg itt.
Egy csoportjuk egy teljesen más irányba indult el.
50 Millió évvel ezelőtt a denevérek egy új világ felé indultak…
…És szárnyra keltek.
A repülő állatok sokkal messzebbre járhatnak élelemért.
Milliós csoportokat alkotnak.
Ma minden ötödik emlősfaj a denevérek közül kerül ki.
Ám nem ők voltak a levegő első meghódítói.
Az éjjeli gyűjtögetés után e repülőkutyák az alvóhelyük felé
igyekeznek.
Hisz a napfény veszélyt hoz.
A madarakat.
Ők már jóval az emlősök előtt megtanultak repülni.
Gyorsabbak és erősebbek náluk…
…És karmaik gyilkos fegyverek.
Viszont alkonyatkor
Újra a denevéreké az ég.
Milliók kapnak szárnyra, mert a tömeg biztonságot ad, ahogy a sötét is.
A denevérek térhódításával egyidőben más emlősök a tenger felé vették az irányt.
Engedtek a hullámok alatti bőség hívó szavának.
Az emlősök útja az óceánba fokozatos volt.
Ezek Maiacetusok.
A bálnák két és fél méter hosszú ősei.
Ám a bálnákkal ellentétben ők még a szárazon töltötték idejük nagy részét.
De már a vízben voltak elemükben.
Halrajokat üldöztek.
A Maiacetus addig lehetett idelent, míg bírta levegővel.
Mintha két világ közt rekedt volna.
Kiváltképp ha veszélyt észlelt.
Az emlős egyetlen védelme az intelligenciája.
De nem maradhat örökre idelent.
Egy Otodus.
Kétszer akkora, mint egy fehér cápa.
Kifinomult érzékeivel pontosan tudja, merre jár a prédája.
És neki nem kell sietnie.
A Maiacetus levegője lassan elfogy.
A nyílt vízben nem menekülhet.
Egy szikla alatt talál menedéket.
Csakhogy fogytán az ideje.
Egy vízi árokban menekül tovább.
Végre biztonságban – az életadó levegőn.
Az emlősöknek sok időbe telt meghódítani a világ óceánjait.
Ám a dolog csak idő kérdése volt.
Ahogy a bolygó tovább hűlt, az élet kivirágzott…
…S létrejöttek a maihoz hasonló óriások.
Az emlősök apró szárazföldi állatokként indultak,
Ám végül lekörözték a dinoszauruszokat is.
Óriási lélegzetvételeikkel sokkal jobban hasznosítják az oxigént, mint a Maiacetus.
Melegvérű lényekként az izmaik hőmérséklete állandó marad a legjobb
teljesítmény érdekében.
Így a bálnák hosszú időn át képesek az erőkifejtésre.
Párkereséskor a hosszúszárnyú bálnák ki is használják e képességüket…
…Amikor egy nőstény nyomába erednek.
Ez nem csak a sebességről szól.
A hímek igyekeznek a nőstény közelében maradni, hogy az felmérhesse erejüket és
kitartásukat.
A buborékeregetéssel riválisaikat félemlítik meg.
A hímek egymásnak feszülnek.
Akadnak akik lemaradnak a küzdelem hevében.
A fő csapat folytatja a hajszát
Közvetlenül a nőstény nyomában.
Ám hirtelen a nőstény megáll.
Egy helyben lebegve…
…Lefújja a versenyt.
Már döntésre jutott.
S az egyik hím engedélyt kap
A közeledésre.
Az emlősök földünk minden élőhelyét meghódították.
A földet, a levegőt, s a tengert is.
Az aszteroida nyomán az esélytelennek hitt apróságok
Globális hatalommá váltak.
Bolygónk történetében ekkora szerepet játszik a véletlen.
Ám az emlősök históriájának van még egy fejezete.
Két és fél millió éve az emlősök egy új kihívással szembesültek.
A bolygó lassú lehűlése hirtelen felgyorsult.
Beköszöntött a jégkorszak.
S a fagyott pusztaságban egy új erő bukkant fel.
Egy emlős, amely minden eddiginél okosabb volt, s jobban alkalmazkodott.
Színre lépett a történelem legveszedelmesebb állata.