Hej, jeg hedder Dhruv Vats. Jeg håber, I kan lide mine matematiktimer.
I dag vil vi tale om infinitesimalregning.
Infinitesimalregning består af to dele.
Differential- og integralregning.
Lærer, jeg vil også undervises.
Hvor kom du fra, min ven? Hvordan har du det?
-Har du det godt? -Fedt.
-Nu må jeg gøre det igen, din nar. -Hvem stopper dig?
-Hvad er det? Vokser du? -Det er min.
Du er blevet så tyk.
-Ja, din nar... -Sæt dig.
Hvis man mødes efter fire år, skal man sige det.
-Du ser godt ud. Det kan man se. -Værsgo. Har du spist?
-Hvad spiste du? -Undskyld, mand.
Jeg fik to kyllinger på vejen.
-Har du øl? -Øl? På denne tid?
Bror, den er 2:50 om natten.
Må man ikke lave sjov klokken 2:50 om natten?
-Lavede du sjov? Sig sandheden. -Glem det.
-Fortæl mig noget, I to. -Ja.
-Hvordan kan I bo her? -Hvorfor?
-Byen lugter og er fugtig. -Vi er vant til det nu.
Ja, det er vores hjem.
Svigerinde,
jeg har noget til dig, for Liverpool blev slået for fjerde...
Du nyder det.
Hold op, drenge. Begynd nu ikke på det. Helt ærligt.
Og lad være med at kalde mig svigerinde.
-Hvorfor ikke? Skal I ikke giftes? -Hari Om?
Har du det fra Hari Om? Åh, bror. Mælkekage?
Du er en rigtig ven.
Du elsker det sgu.
Hans søn har startet Harrys Hokaah Bar og Hari Om Motionscenter, bror.
Et sted, der gør dig fed, og et sted, du taber vægt.
Det er skønt. Jeg elsker det.
-Svigerinde ser træt ud. -Seriøst, mand.
Jeg har en lang dag i morgen og et vigtigt møde.
Jeg går i seng. Mor jer godt.
Du skal bare gå i seng. Vi morer os hele natten.
-Ikke også? -Ærlig talt, mand,
jeg er også ret træt.
Hvorfor er du træt? Du var i gang med at undervise.
Det er også krævende arbejde.
-Godnat. -Gode nødder.
-Hvad? -Ingenting.
-Sig det. -Jeg siger det senere. Slap af.
Han siger det senere.
Skøre drenge. Godnat.
Så, hvad laver du? Skal vi se FTV?
-Hvis du ser det, vil jeg også. -Okay.
For fanden. Hun er skøn. Hvor fandt du hende?
Hvad mener du med det?
Hvorfor spørger alle, om hvor jeg fandt hende?
Jeg var heldig, din nar.
Karan sagde det samme. Hvor fandt du hende?
Hvad er det? Er jeg intet? Det er for meget, mand.
Det var ham, der fik mig, til at spørge dig.
I er blevet narrøve. I er alle rigtige narrøve.
Mand, vi ses i morgen. Jeg er træt.
-Okay, så, gode nødder. -Gode nødder.
Sov godt.
Hør, toilettet er der.
Løft brættet.
Hvad mener du med at løfte brættet?
Er jeg fra skoven og ved ikke, brættet skal løftes?
Eller har vores hjem ikke toilet, eller mangler de bræt?
Ved vi det ikke? Eller, hvis vi har dem, er de i indisk stil?
Jeg sagde det bare.
Tag det som en vits. Skal jeg hente koldt vand?
Jeg ved, det er i køleskabet.
Og svigerinde har gemt noget. Tak.
-Har du brug for noget? Sig til. -Gå nu!
Når du er gået, tjekker jeg Tinder.
Din nar, er det, derfor du kom til Bombay?
Har du brug for noget?
-To ting. -Ja, sig til.
Giv mig dine løseste shorts, for jeg glemte mine.
Det er i orden. Og?
Og for det andet, hvor onanerer man her?
-Hvad siger du? -Jeg mener det, bror.
-Selvfølgelig. -Det er et kropsligt behov.
-Ellers sviner jeg dit hjem til. -Ja, helt sikkert.
Der fik jeg dig!
-Godnat. -Gode nødder.
Okay.
Det er en god restaurant.
Jeg kender folk. Vi kan få en reservation.
Lad os prøve det nye pizzasted i Bandra.
-Pizza? Skal han have pizza? -Det tyske street food-sted!
-Det er ok, men ikke så godt. -Ved du hvad?
-Lad os tage til et godt salatsted. -Svigerinde,
-jeg spiser ikke salat. -Salat.
Hvad griner du ad? Hvornår går du?
Lær ham det. Han pjækker fra arbejde igen.
-Pjækker? -Han er en slags husfar.
Jeg pjækker ikke. Jeg arbejder hjemmefra.
Det er kedeligt på kontoret. Jeg tager ikke derhen.
Og siden hvornår er du blevet vild med mad?
Du spiser det samme overalt: Pizza, pasta eller thai.
Jeg eksperimenterer med maden. Lad mig være!
Ikke i dag. Lad os spise lammekoteletsovs med brød.
Han er fra Delhi. Han må have spist bedre...
Jeg er også derfra, men tro mig.
-Det er specielt. Helt ærligt. -Okay, gør hvad du vil, eller spørg ham.
Bror, hvad vil du spise?
Lammekoteletsovs med brød,
elle noget tilfældigt, fancy italiensk eller mexicansk?
-Dhruv! -Det er enkelt.
-Et sted, hvor pigerne er flotte. -Sådan. Det var nemt.
-Du tager hen, hvor jeg vælger. -Du er en idiot.
Hvorfor? Alle har deres foretrukne sted.
Hvis jeg kommer til Bombay, vil jeg jo se, hvad I har.
Forståeligt.
Du har haft problemer med dine sko i to timer. Tag mine.
Nej, mand, jeg købte dem til denne event.
Det er en stor event. Folk kommer fra Spanien, Italien, Kina og Tunesien.
Endda fra Tunesien.
-Hvad er eventen? -NKPKL.
Ja, men hvad er det?
National Konference for Polyester Købmænd og Leverandører.
Wow, sexet. Du er blevet hot, Sandeep Goyal.
Og du er blevet dataanalytiker i en stripperklub.
Kan du huske, hvad vi sagde som små? Jeg skulle være fodboldspiller.
Jeg skulle være racerkører, kamppilot...
I kommer for sent. Hør på mig.
Tag toget, så er du der hurtigere.
-Toget er for de fattige, ikke? -Hvad?
-Ja. -Sig dog ikke sådan noget.
Du kan sige det til os, men ikke udenfor.
-Hvorfor ikke? Kan du huske Simran? -Kom nu, drenge.
Lugte-Simran.
-Dhruv, mand, hvad fanden! -Undskyld.
Det er ikke så slemt. Jeg vasker det.
Ved du, hvad der skete?
-Hør, vi skal skynde os. -Et øjeblik, svigerinde.
Sæt dig og lyt. Blot denne ene gang.
-Det er cool. -Vi skulle til
Udaipur. Var det ikke der? På skoletur.
Og nogen lukkede vores kammerat Simran inde på toilettet.
Hele natten på togets toilet.
Det er forfærdeligt. Hvem gjorde det?
Det ved vi ikke. Men vi tror, det var vores hindilærer.
For han brokkede sig over hindilæren.
-Ja. -Hele natten?
-Hele natten lukket inde. -Han stank frygteligt.
Og siden dengang har han heddet Lugte-Simran.
-Var Simran en dreng? -Ja.
Han var en sikh. Simran Singh.
-Hans mors navn. -Du siger det.
-Gurmeet. Hans fars navn. -Dimple Singh.
-I er nederen. Lad os gå. -Det kunne have været Dimple Kapadia.
Det er en skide langsom elevator.
-Hvad var der? -Ingenting.
Ingen sad ved Simran på den tur, vel?
Lugte-Simran.
Jeg tror, han var alene på alle billeder af ham fra turen.
Vi var onde, mand.
Jeg sværger.
Farvel, skat. Hav en god dag.
-Okay, Bindu, farvel. -Held og lykke.
-Og... -Afsted med dig.
Nej, alle taler om det, men der sker ikke noget.
Hvad er det for en scene? Hvad ser du på? Jeg er her.
Tal med mig. Se på hende senere, okay?
Mine ører er hos dig, bror.
Du ved alligevel, ingenting vil ske, og alle er ligeglade.
-Delhi Metro gjorde det samme. -Nej.
Det er en fejlopfattelse.
Jeg har undersøgt det. Tjek selv på internettet. Der er alle papirerne.
De gjorde ikke noget.
Sig mig, er det kylling eller okse?
Det er kylling. Du hørte, jeg bestilte det.
Hvad er der galt med okse? Det er mere lækkert.
Hvornår er du begyndt at spise okse?
Som barn fastede du om tirsdagen.
-Kan du huske det, mand? -Ja.
Og spiste vandkastanjer til Navratri.
Jeg beklager virkelig.
Jeg fik mere arbejde. Har I været her længe?
Ja, selvfølgelig. Du kommer 40 minutter for sent, Kavya.
Han ævler bare. Alt er skønt nu, du er her.
En Bombay-tur er ufuldendt uden vada pav.
-Wow. -Hvor fedt.
Mange tak. Du har vundet mit hjerte.
-Det er cool. -Lad være at give mig.
-Hvorfor ikke? -Jeg er ikke sulten.
Vi kom her på grund af dig.
Nej, vi er her på grund af ham. Jeg spiste sev puri på vejen.
Det er ok. Ikke vildt godt. Jeg ved ikke, hvorfor alle taler om det.
Det er bare brød med stegte kartofler indeni.
Ja. Undskyld, at der ikke er en BMW i.
Ville jeg spise en BMW?
Okay, Delhi-drenge, hvad har I lavet?
Vi brokkede os over metroen, svigerinde.
Vi brokkede os ikke. Vi talte bare.
Diskussion. Snak. Debat.
Han har ikke talt om andet de sidste fire dage.
Selv på kontoret taler alle om metroen på grund af ham.
Det er en god ting.
De har planer om at fælde mere end 5000 træer.
Hvor dum er man lige, hvis man er ligeglad med klimaforandringer?
Jeg forstår det ikke.
Spiser du ikke-vegetarisk?
Nej, det er manchurisk blomkål.
Så må du vide, at kødindustrien er den tredjestørste
-årsag til global opvarmning. -Du spiser også!
Hvornår har jeg sagt, jeg tror på global opvarmning?
-Hø! -Hvad?
Det er dig, der siger, global opvarmning er en ting.
Hvad laver de der?
-Hvorfor larmer de sådan? -Skal jeg sige dig det?
De er ved at måle.
Hvad?
-Ingenting. Gamle minder. -Du vil ikke vide det.
-Men jeg spørger! -Nej, det er fint, du ikke ved det.
Dhruv, fortæl det.
Se ikke sådan ud. Du fortæller hende det ikke.
Nej! Sig det ikke.
Lad os prøve. Hun er cool. FTV.
Siden du spørger. Dybest set
i tredje klasse gik alle drenge hen til den sidste bænk
efter hver time, tog underbukserne af
og målede deres med en lineal.
-Hvad? -Undskyld.
Hvorfor fortæller du mig det?
Jeg har det mærkeligt i maven nu.
Lort, mand. Kan du huske Keshav?
Keshav døde, mand.
Hvad?
Kaku? Keshav? Vores Keshav?
-Hvad mener du med, han døde? Hvordan? -Han fik mavekræft.
Hvorfor fortæller du det nu?
Det finder man ud af, når man har kontakt til folk.
Du må holde ham op på det.
Når han er i Delhi, må han kontakte sine gamle skolekammerater.
Folk jagter ikke efter dig.
Det skal jeg nok.
-Han var god til fodbold, ikke? -Ja.
Hvordan var konferencen, Sandeep?
Den var god.
Hvis du udlejer dine ting,
føles det som genbrug. Derfor.
Hvorfor?
Vi bor også til leje.
Det er rigtigt. Det er noget andet med jer.
Der er filmindustrien her.
Her sker lyssky ting. Jeg burde ikke sige det, men...
For at opsummere vil jeg ikke overlade mit hus til bøsser.
Hvad forskel gør det, hvis de er lesbiske eller bøsser?
Det er sandt. Jeg er ligeglad med, om de er lesbiske.
De kan få huset, mand.
Bror, bøsser gør mig dårlig.
-Hvad er der med dig? -Hvad mener du, bror?
Taler du sådan i 2018?
Hvad er der galt med at tale sådan i 2018?
-Hvor meget er det? -Bare rolig.
-Er du gal? -Hvorfor betaler du?
-Hvad laver du? -Vent. Jeg betaler.
-Hør, det er i orden. -Hvor er min pung?
-Jeg finder min pung. -Er du gal?
Det er ok, Sandeep. Det er betalt.
-Færdig. Spis kagen. -Det er betalt.
Du er, ved gud, en skamløs mand.
Hvad?
Svigerinde betalte. Du skulle betale.
Jeg har ikke penge lige nu, så jeg betalte ikke.
Jeg kunne have betalt.
Hør, det er helt ok. Det gør ingenting.
-Det er ikke godt. -Hvad er problemet?
Problemet er, dumme svin,
det er almindelig høflighed ikke at tage penge fra damer.
-Hvorfor opfører du dig som en nar? -Lad være med at sige det.
Hvilket århundrede lever du i, din nar?
-Hvorfor taler du sådan? -Hvilket århundrede lever jeg i?
Og det er ok, at du lever så skamløst?
Hold din kæft! Hvad siger du? Tal pænt.
Hun er her. Det er, derfor jeg ikke siger noget. Forstået?
Sikke en mærkelig, skamløs mand.
Du må tage det ud.
Hvornår rejser Sandeep?
Hans fly er klokken 5. Han tager afsted omkring klokken 3.
Jeg tror, han tog hen til sin onkel, fordi han var vred.
Det var ikke hans plan.
Jeg tror egentlig ikke, Sandeep og jeg er venner.
-Vel? -Nej, det er ikke sandt.
I har bare ikke set hinanden i lang tid. Det sker.
-Han er lidt anderledes end... -Lidt?
Jeg mener meget.
Hvis vi mødtes nu som fremmede,
ville vi bestemt ikke blive venner.
Alt er forskelligt.
Han ser på verden så forskelligt fra mig.
Hvordan kan vi være venner? Og hvorfor prøver vi overhovedet?
Hvad laver du, Kavya?
Jeg prøver at føre en samtale her.
Gør det senere. Kom og sid et øjeblik.
Okay.
Fortæl mig det.
Jeg ved ikke. Jeg føler, vi lader som om vi er venner. Hvorfor?
Fordi vi gik på den samme skole og boede tæt på hinanden?
-Det betyder noget. -Hvad betyder det?
Han er en del af din barndom. Han er en del af dig.
Du kan ikke bare give venner op, fordi...
Jo, du kan.
Hvorfor er det vigtigt for mig
at være venner med 100 og ikke bare ti personer?
Du kan have ti rigtig gode venner og 100 venner generelt set.
Forestil dig, hvor sjovt det vil være at blive gamle sammen.
I kan fortælle jeres børnebørn anekdoter.
Såsom at vi bankede ham der i tredje klasse og alt det.
Det bliver så hyggeligt.
Jeg ved nu ikke, mand. Det er bare...
Du må tænke over,
hvad værdi denne person giver dig lige nu.
Dhruv, er det aktiemarkedet?
Se dog ikke alt som en matematisk ligning.
Det er ikke matematisk. Det er et simpelt spørgsmål.
Hvorfor er du og jeg venner?
Du holder af ham, og han af dig. Det er klart.
-Jeg ved det ikke. -Han købte slik til dig, ikke?
Det er Delhi-manerer, eller bare gode manerer.
Det betyder intet.
-Hvor er slikbutikken? -I nærheden af skolen.
Tog han helt derhen for at købe slik til dig?
Butikken er kun ti minutter væk.
Hold op med at være negativ.
Han købte dit yndlingsslik fra din yndlingsslikbutik.
Det er ikke bare gode manerer. Der er tanker bagved.
Hvis I kan le ad de samme vitser, kan I have det sjovt sammen.
Det er udgangspunktet, ikke?
Og det er klart, I ikke vil kunne enes om mange ting.
-Det er en del af at blive voksen. -Ja, men
burde jeg sige det til ham?
At hans synspunkt om mange ting er totalt lort.
Selvfølgelig skal du det.
Men du må love at holde kontakten.
Du kan ikke behandle det som et engangsskænderi med nogen.
Men du vil ikke gøre dig umage.
Hvorfor gør det mig tosset? Jeg fik ikke engang lammekotelet.
Du overtænker det bare. Jeg vil have det slik nu.
Jeg henter det. Giv mig et øjeblik.
Da jeg var i 12. klasse, efter vores basketballkamp
havde idrætslæren, fru Indrani,
taget os med ud
at spise is et nyt sted, der hed Bharat Jalpan,
-der var åbnet i Nagpur. -Bharat Jalpan.
Ja. Og hun sagde noget til os dengang, som jeg stadig tænker på.
Hun sagde, efter skole
vil I stå overfor mange perioder, hvor I vil være forvirrede og fortabte.
Men i de tider skal I komme hjem og tale med jeres gamle venner.
For mens alt omkring jer forandrer sig,
vil I være glade for, at nogle få ting forbliver de samme.
Og det er vigtigt, for de ting er trøstende.
Det går også begge veje, ikke?
Nogle gange har de brug for dig, andre gange du dem.
Vent.
Så sagde hun alt det, mens I spiste en is?
-Dhruv, mand. -Smeltede isen ikke?
Hold mund! Hun sagde det meste.
Jeg tilføjede bare lidt, for jeg er cool.
Hallo? Ja, kom!
Nej, vi er vågne. Vent, jeg åbner døren.
Hej.
-Mødte du dem? -Ja, jeg mødte dem.
De bor i et meget lille hus.
Skal du ikke afsted om tre timer?
Prøv at sove. Så vækker jeg dig.
Nej, du skal bare sove. Jeg klarer den.
Er du sikker?
Hør, vil du have en drink?
Er du ikke træt?
Nej, vi kan tage en drink.
Skænk ikke til mig. Jeg skal tidligt op på arbejde.
-Er du sikker? -Ja.
-Og jeg fik kamillete. -Ja.
-Hvad? Hvilken te? -Prøv ikke engang.
-Jeg kan heller ikke sige det. -Ka-mil-le.
-Okay. -Ja, den.
-Hør, har du whisky? -Nej, mand.
-Rom? -Nej.
-Øl? -Nej, mand.
Hvad laver du? Lad os drikke.
Så lad os tage til takke med den.
-Vis mig den. -Her, se.
Du kan se den.
-Hvad? -Ingenting.
Nej, sig det.
-Ingenting. -Sig det.
-Nej, slet intet. -Sig det, din nar.
Jeg har kendt dig, siden vi var små. Fortæl mig, hvad du tænker på.
Kavya har købt den, ikke?
Jeg tænkte nok, du tænkte på sådan noget.
Hun købte den faktisk. Kom og sæt dig.
Se?
Der er meget trafik i byen, men det gør den livlig.
Det er det bedste. Og det er sikkert.
-Bombay-folk, ikke? -Nej, Delhi-folk.
-Godnat, drenge. -Godnat.
Dhruv, hvad var det? Gode nødder.
Gode nødder.
Nej, jeg vil ikke vide det.
Det er ikke ment sådan. Det er egentlig...
-Jeg siger det. -I er frygtelige.
Det er godt. Svigerinde lærer af os.
-Jeres bryllup bliver sjovt. -Du går lige til brylluppet?
Godnat.
-Pas på dig selv. -Også dig.
Det er godt.
-Så? -Jeg henter et glas.
Ja.
Ja, kom. Det er Ajmera Building. Zion Tower. Kom.
Ja, Ajmera.
-Er den kommet? -Den er langsom.
Keshav havde en lillebror, ikke?
Jo. Saurabh.
Hvorfor?
Lad os tage en selfie.
Jeg har glemt min telefon. Vi bruger din.
Ja tag en selfie.
-Man ser dig så sjældent. -Det er nok.
Ja, kom så.
-Stil telefonen klar. -Hvor er det?
-Ja. -Kom så, bror.
Husk nu at tagge mig, hvis du poster det.
Vi tager det på din telefon. Kom så.
Skal vi lave sådan en?
Kom så. En, to, tre.
Narrøv!
-Det andet. Kan du huske det? -Ja, bror, kom så.
En, to, tre.
Svin!
-WhatsApp dem til mig. -Det skal jeg nok.
Ring, når du er i Delhi.
-Ja, mand. -Vi kan alle mødes.
Ishu, Deepak, Shashank
-Aman, Milind. -Aman.
Idiot.
-Okay. Vi ses. Farvel. -Ja, vi ses.
-Sig mig noget. -Ja?
Det var dig, der lukkede Lugte-Simran inde på toilettet, ikke?
Nej, hvorfor skulle jeg det? Det var dig, der gjorde det.
-Nej, det gjorde jeg ikke. -Hvad?
-Lad det være. -Gå så. Du kommer for sent.
Vi ses igen. Pas på dig selv. Og hør, Bindu,
-skriv til mig. -Afsted, du kommer for sent.
Du kommer for sent til flyet.
Disse vægge bliver ved med at komme mellem os, men...
Oversat af Laura Marie Klindt Nielsen