Vad är det som pågår, Dhruv?
Jag ser på ditt kroppsspråk att du är helt ointresserad.
Jag gillar din entusiasm, Kavya. Den smittar nästan av sig.
Du är smart och intelligent, Dhruv, men du har ingen motivation kvar.
Vill du verkligen jobba här?
Du har utvecklats väldigt mycket och det ska du ha all beröm för.
Dina tankar är nån annanstans.
Tror du inte att det är dags att gå vidare?
Är du redo att bli chef för ett team?
Jag vet att du kommer att klara det bra.
Så vad...? Behöver jag inte komma i morgon?
När tar jag an den nya chefsrollen?
-Hej. -Jag måste berätta nåt!
-Jag måste också berätta en sak. -Jag blev befordrad och fick löneökning!
-En jävla befordran och en... -Okej. Grattis!
Och Yohan ska ha fest hemma hos sig. En inflyttningsfest. Var där kl.19.
Vad ville du berätta?
Jag hittade en dumplingsförsäljare. Han kallar sig "Smaker från Darjeeling".
Det är väldigt gott. Vi borde gå hit.
-Det är väldigt gott. -Du är så söt, Dhruv.
Ät dem du. Ät för mig också. Det är en toppendag i dag.
-Vi ses. Älskar dig. -Ja. En toppendag.
Ge mig lite mer.
EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
"BAKSÄTET"
Ta några fler, är du snäll.
-Hej, Pizza Mania. -Jag är faktiskt Dhruv.
-Dhruv? -Kavyas pojkvän.
Pizza Mania.
-Hur är läget, Dhruv? -Yohan. Det är bra.
-Jag tar dem. Det är inga problem. -Är du säker? Tack!
Kom in. Tack så mycket.
Vilket vackert hus.
Ge mig några.
-Säker? -Ja.
-Hej! -Grattis!
Tack så mycket. Dhruv!
-Är du full? -Nej, jag är bara glad! 22 lakhs i årslön!
Skämtar du? 22 lakhs?
-Det är ju helt sjukt! -Jag vet!
-Nu kan du köpa... -Jag tänker köpa hela fabriken.
-Håll tyst! -Lyssna.
-Vi borde gå till Moonlight och fira. -Man kan fira med andra människor ibland.
Kom så visar jag dig huset.
-Hur är läget? -Bara bra.
-Har du pizza? -Ja, kom så äter vi.
Jag är superosäker.
-Vad har hänt? -Allting tråkar ut mig.
Tinder och Zomato är tråigt, mitt jobb suger
och jag känner mig fet av att bara se pizzan.
Den sista säsongen av Girls är slut och...
Om du inte trivs på jobbet borde du säga upp dig.
Hitta ett annat. Det är bättre än att vara olycklig.
Ja, hon har rätt.
-Ser ni fram emot att vara i Bombay? -Ja, det borde vi.
Vad menar du?
Vi har faktiskt köpt det här huset.
Har ni köpt ett sånt här hus i Bombay?
-Är det sant? -Visst är det fint?
-Det är underbart! -Tack. Och vad jobbar du med?
-Jag är mattelärare på nätet. -Går det att jobba som det?
-Ja, absolut. -Han är även dataanalytiker på en startup.
Vad hände med doktorandstudierna?
-Han doktorerar i matte. -Jag gjorde. Jag har slutat.
Ja, men han ska kanske börja igen.
Det vet jag inte, men vi får se.
Jag trivdes inte, helt enkelt.
På tal om att inte trivas.
Jag måste vara hemmafru i 49 dagar. Det är en slags rituell tradition.
Är det så illa, då? Du får arbeta hemma och sköta om hushållet.
Det är väl schysst? Jag hade gärna gjort det.
Ja, men det är skillnad på att göra ett eget val och att bli tvingad.
Det är sant.
Men jag håller med Dhruv.
Vem vill inte vara hemma och sköta om huset eller bara koppla av?
-Skojar du? -Nej.
Då kan du vara hemma de 49 dagarna.
-Och koppla av. -Du arbetar om du vill.
Jag har sagt åt henne att inte lägga upp bilder på sociala medier. Det är allt.
Det kommer att bli svårt.
Vi ska bara gå och hälsa på de andra.
Fortsätt ni bara, och ta för er.
Vi ses.
Håll tyst.
Är det här efterrätten? Det luktar som det.
Försiktigt. Det är inte din pappas.
Va? Lukta. Efterrätt, eller hur?
Det är inte efterrätt.
Det luktar som efterrätt.
Kan du fatta att han har köpt det här huset?
Jag vet. Människor har så mycket pengar.
Han har nog haft en bra plan. Det är inte så lätt.
Hur mycket kan han ha planerat?
-Han är väl VD? -Han är inte VD, han är en skitstövel.
-Dhruv... -Vadå? Det är han väl?
-Den jäveln har varit otrogen mot henne. -Det är deras ensak. Det löser de själva.
Men ändå! Känns det inte konstigt? Ni jobbar ju på samma ställe.
Det är väl mina pengar också?
Vi jobbar ju som ett team.
Du kan väl fråga mig innan du spenderar våra pengar?
Jag kommer inte att säga nej.
Ja, det är våra pengar. Och jag har bokfört allt.
Det som är ditt, är ditt.
Om du vill kan jag skicka dokumentet direkt.
Ska jag mejla det till dig?
Det känns underbart.
-Jag kan jobba som deras betjänt. -Wow. Vilka ambitioner!
Säg åtminstone "vaktmästare" eller "chef".
Vaktmästare är också betjänter.
Du pratar engelska för att du är i badrummet. Def är samma sak.
Pratade du med din storasyster angående presenten?
Nej.
Hur ska jag säga det? Hon borde ta initiativet.
-Hon vet att handpenningen måste betalas. -Hon har kanske glömt det.
Varför påminner du henne inte?
Gud, vad det här är tröttsamt!
Vi glömde att köpa en inflyttningspresent.
Nej, vänta. Jag har nåt.
Två dagar gammal kardemumma. Var är den?
-Dhruv... -Var är den?
-Det är lugnt. Jag har en bättre plan. -En servett.
Jag har Lonely Planet Mumbai i väskan. På baksidan skriver jag:
"Allt som vi gillar att göra i staden och ställena som vi gillar att gå till."
Det blir faktiskt bra.
-Det blir som vår guide. -Det blir fint.
Det är inte din pappas grejer.
...ta hand om allt, Cherry.
Och från och med nu
ska jag vara fullständigt transparent. Jag lovar.
Hallå?
Ja, det är min bil.
Vad är problemet?
Ja, det är vår lägenhet. Vi hyr den inte.
Extra för parkering?
Jag tänker inte ge dig några pengar.
Du tror att vi är några jävla idioter!
Vad?
800 000 rupier!
För parkering. Jävla skit!
Hör på.
Jag älskar dig. Okej?
Jag älskar dig också.
Ska vi gå?
Annars får vi ingen förrätt.
Kom.
De har nog haft sex.
Du? Tror du att Salman Khan är oskuld?
-Vad i helvete? Tror du att han är oskuld? -Jag frågade bara!
Han är inte oskuld. Varför tror alla det?
-Jag gillar honom! -Måste han vara oskuld för det?
Gud!
Salman Khan en oskuld? Vad fan?
Vad betalar du och Kavya i hyra?
-Ska du flytta? -Jag är trött på mitt ställe.
Det betyder inte att du ska flytta.
-Istanbul är väl Turkiets huvudstad? -Ja. Istanbul.
-Ankara. -Nej. Istanbul.
-Ankara. -Jag vann precis 220 rupier.
-Var det Istanbul eller Ankara? -Ankara.
Sen när då?
-De hade också sex. -Allt bra med er?
Visst är det härligt att vara en tjej från medelklassen eller övre medelklassen?
Man behöver inte förlita sig på nån pojkvän eller familjen.
Det är inte så att vi jagar pengar.
Vi vill bara vara självständiga. Jag vill vara självständig.
Om jag går in i en affär i morgon och ser ett par skor som jag vill ha
så borde jag bara kunna köpa dem.
Man mår bra och känner egenmakt tack vare ens besparingar.
De flesta av våra mammor har aldrig fått uppleva det.
Och om man dessutom gillar sitt jobb så finns det ingen bättre känsla.
-Och våra föräldrar känner sig så lättade. -Inte bara det. De är glada och stolta.
-Visa. -Visa din.
Jisses! Vilken kamera! Vad kostade den? Vad häftig!
-Den är gratis för dig, svåger. -Jag skämtar inte. Berätta.
Inte än. Vi ska ta bilder först.
Var är Kavya? Har du sett henne?
Vad gör du? Shoppar?
-Vad står på? -Titta på den här sajten.
Den räknar ut hur mycket tid man har med familjen
när man inte bor i närheten av den.
Om man bor i olika städer
träffar man dem tre, fyra eller möjligtvis fem gånger om året.
Det är ett genomsnitt.
Enligt dem kommer jag att träffa mina föräldrar totalt 321 dagar.
321 gånger.
Under resten av mitt liv, innan de dör.
-Det är typ ett år. -Det är typ ett år.
Fram till nu träffade jag dem varje dag.
Fram till 20 års ålder.
Och under de 30 åren, 40 åren eller 50 åren som de har kvar
får jag bara umgås med dem i ett år.
Vilka jävla idioter vi är.
Jag säljer glödlampor.
Varför gör jag det? Varför är jag så långt ifrån dem?
-Du borde också kolla. -Nej, tack. Det är för deprimerande.
Snygg inredning. Vilket underbart hus.
-Jag öppnar. -Öppna det.
Jag vill köpa ett kylskåp till mina föräldrar. Frågan är vilket?
Ska du köpa ett kylskåp till dina föräldrar? Fantastiskt.
Som liten var 10 massor. Nu räcker inte ens 10 000.
Ja... Det var bättre på den tiden.
Lite är bäst.
-Det är lätt att säga så om man är rik. -"Lite" är nog inte rätt ord.
-"Enkelhet" är rätt ord. -Ja, sant.
Enkelhet är det bästa. Precis som med byxor.
Wow! Dyra ostar?
-Var fick ni tag på dem? -I kylen.
Seriöst? Ni är skamlösa!
-Han kommer att nedgradera dig, Kavya. -Det är jättegott. Smaka.
Jag kan väl ta en bit.
-Vad gör ni här? Och var är ert dricka? -Där ute.
-Underbart kök. -Jättefint.
Tack. Det är härligt att laga mat här.
-Vi borde ha knytkalas nån gång. -Vilken toppenidé.
-Hela huset är jättefint. -Tack. Jag och Cherry älskar det.
Inte igen! Ge mig en sekund så fixar jag det.
Var försiktiga, är ni snälla.
Jag beklagar det här.
Vi löser det. Var bara försiktiga.
Cherry?
Vad gör du här? Alla väntar där ute.
Vad tittar du på?
-Ser du inte? -Vadå?
Vad fan har vi trasslat in oss i?
Vad tänker du på?
Jag sa upp mig.
Eller så sparkade de mig. Jag vet inte, men...
Va?
Är det sant?
-Mår du bra? -Jadå.
Jag vågade inte berätta, för du hade så kul. Jag ville inte sabba din dag.
Vi är ett team, Dhruv.
Varför skulle jag bli upprörd? Du kommer säkert att lösa det.
Vill du ha vatten?
-Säkert? Vi kan stanna. -Kom hit, älskling.
Tack.
Vad tänker du på?
Hör på...
Jag sa upp mig. Eller så sparkade de mig. Jag är inte helt säker.
Va? När?
I morse.
Och det var inte viktigt att diskutera det med mig?
Vänta. Det bara hände.
Okej.
-Okej? -Ja. Okej.
Vad menar du med "okej"? Säg nåt mer än det.
Jag försöker bara ta in allt, Dhruv.
Ge mig lite tid.
Vad hände? Vill du berätta detaljerna?
Inget. De såg att jag inte trivdes.
De gav mig ett val, och jag valde att sluta.
Så du fick inte sparken? Valde du att sluta?
Ja, det var precis det som hände. Nu känns det plötsligt mycket bättre.
Jag skiter i att det känns bättre!
Du tog ett jättestort steg utan att ens prata med mig!
Du vet att jag inte trivdes där.
Sen berättade du om din löneökning. "Då kan jag ta det lugnt", tänkte jag.
Ta det lugnt?
Jag vet att det är ditt beslut och ditt liv
men du borde åtminstone ha diskuterat det hela med mig!
-Det påverkar oss båda, Dhruv. -Vänta.
-Ja, men... -Du borde inte ha slutat på det viset.
Varför inte? Det är mitt beslut, eller hur?
Varför frågar du inte: "Är du lycklig, Dhruv?"
-Det var mitt beslut. -Det var ett väldigt ansvarslöst beslut.
Börja inte med det där skitsnacket igen!
Det räcker.
Jag trivdes inte, så jag slutade.
-Slutdiskuterat! Punkt slut! -Du är ansvarslös, Dhruv.
Erkänn det. Du kan inte ens laga duschen.
Sluta tjata om det!
Jag har frågat dem. Det är fel i hela byggnaden, inte bara i vår lägenhet.
-Ska jag laga rören själv? -Få honom att fixa det, då!
Måste jag be honom själv?
Varför låter du så där? Hör på dig själv.
Om du ska vara så otrevlig kan du lika gärna vara tyst.
Komiskt att du ska vara sån.
Minns du hur omtänksam jag var när du ville säga upp dig?
Det var längesen. Saker och ting har förändrats.
-Hur har de förändrats? -Inser du inte att vi är vuxna nu?
Ja, och det gör vi oavsett om...
Nej! Jag vill ha mål och riktning i livet!
Exakt! Det är därför jag sa upp mig.
När jag ville säga upp mig pratade jag med dig först.
Du borde ha diskuterat det med mig först.
Vilken skillnad hade det gjort? Jag hade ändå inte ändrat mig.
Tack. Jag känner mig så betydelsefull.
Så varför berättade du det överhuvudtaget?
Hur ska du betala tillbaka lånet till dina föräldrar?
Du vill inte ta mina pengar. Jag vet inte ens vad du vill göra längre.
Dina pengar är dina. Mina pengar är mina.
-Du kan betala tillbaka när du kan. -Ska jag ta ett till lån? Då dör jag!
-Inser du det först nu? -Varför låter du så där?
-Du behöver inte betala tillbaka. -Du gör mig helt jävla förvirrad nu!
Jag försöker bara att hjälpa dig.
Du borde åtminstone... Jag är din flickvän, Dhruv!
Jag vet inte vad du vill göra längre! Du bara slutar med allt, jag menar...
Förstår du inte att det påverkar oss båda? Det är vi två nu.
Varför pressar du mig?
Varför frågar du inte om jag mår bra?
"Mår du bra?"
Varför säger du inte: "Vi är ett team. Vi kan lösa det tillsammans."
Varför säger du inte såna saker? Vad sa du till Akshara på festen?
"Om du gör nåt, gör det helhjärtat."
Jag gjorde inte jobbet helhjärtat så jag slutade.
-Det är inte samma sak. -Hur är inte det samma sak?
Mitt liv är inte beroende av Akshara, utan av dig!
Ditt liv är oberoende av mitt. Du tjänar tillräckligt.
-Så det handlar inte om det. Sluta gnälla. -Jag pratar inte om den sortens beroende!
Jag gnäller inte. Jag är bara orolig för dig.
Hur är du orolig? Du får mig att känna mig så taskig.
Va? Du värdesätter inte ens mina åsikter!
Du pratar inte med mig när du fattar stora beslut.
Du visste om det här!
Hur som helst...
Jag löser det. Jag kan ta hand om mig själv och huset.
Det var inte det jag menade. Jag tänker på din framtid.
Tänk på din framtid, så tänker jag på min. Då går det fint.
Jag sa så för att jag var glad.
Sen berättade du det där och det sabbade...
Så allt handlar om det? Att jag förstörde din jävla dag?
-Sabbade jag din dag? Ja, det gjorde jag. -Det var inte vad jag menade.
-Du sa ju det! -Jag menade inte så!
Men visst sa du det? Att jag förstörde din dag?
Hur? Genom att berätta att jag sa upp mig?
Sluta med det där!
Undertexter av Polla Rouf