- Megmostad a fogad? - Mi? Fogd be!
Lata, hát te vagy az!
Lata, te vagy az!
- Megjött anyukád? - Mindjárt jön.
- Mi az? - Csilipaprika salsa.
Mit ettem?
- Lepény, zöldség? - Ja.
- Ez az! És én? - Tojást.
- Ügyes. - Mondhatok egy viccet anyukádnak?
Nem az én anyukám, hanem az övé.
Nem!
Nem, Szónu. Nekem mondhatod a vicceket, de anyunak egyet se!
Hülye vagy? Nekem mondd őket!
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
MUMBAI KIRÁNDULÁS
Dhruv?
- Mi az? - Mit csinálsz 20 perce?
Tudom, mindjárt végzek.
Tessék, anyu hozta neked.
Hűha! Ezt itt is meg tudjuk venni.
Mindegy.
- Látod? Ő az anyukám. - Mutasd!
Szép.
- Csinos - Ez én vagyok.
Nagyon aranyos.
Mondtam, hogy hozzon fotókat. Te is kérj anyukádtól!
Igen.
- Jól nézel ki. - Tessék?
- Mindennap így nézek ki. - Tényleg?
Ülj le mellé!
Majd jövök.
Mi a baj? Kínos a helyzet?
Igen, kicsit az. Izgulok. Nem tudom, miért.
- Már találkoztál vele. - Tudom.
- Nekem nem kínos a szüleiddel. - Miket beszélsz!
Minden alkalommal egyre komolyabb.
Értem. Semmi baj.
Mit csinálsz?
Öt perc múlva megyek. Mi a terv?
Az, hogy...
- Felhívtak, be kell mennem dolgozni. - Nem!
- Kapd be, Kulkarni! - Momo!
Ne Momózz itt!
Pár óra, aztán hozd el az irodába!
Anyukád mit fog szólni?
Nem örülne, ha nem mennék dolgozni. Kösz!
Ne bassz ki velem!
A szomszédom fia folyton forgatáson van.
- Igen? - Szegény. Nem hinné, hogy gyerek.
A mai szülők hajszolják a gyerekeket, hogy gyorsan nőjenek fel.
- Nem kell kínlódni velük. - A tévének köszönhető.
Kisgyerekeket dolgoztatnak.
- Anya? - Igen?
Jövök!
- Edd meg a reggelidet! - Nem kell.
Először menjetek az India-kapuhoz!
- Voltunk ott utoljára. - Igen.
Aha. Menj a Banganágához, aztán egyél az Öböl Pizzában!
A Britanniában jó a perzsa kaja. Vagy a Jimmy Boy.
Dhruv gondoskodik az ebédről.
Hű! Kösz, hogy csinálsz programot!
Fogd be! Akkor menj a Hádzsi Aliba!
- Sziddhivinjak. - Pontosan. Tökéletes.
Az egreslé a hűtőben van.
- Köszönöm! Menj! - Megyek. Ne küldj el!
A Sea Link felé menjetek! A taxi a tiétek egész nap.
- Megvan a száma? - Igen, megvan.
- Tökéletes. Sziasztok! - Szia, szívem!
- Kérsz enni? - Már ettem.
Szóljon, ha indulni akar!
Zuhanyozz le, én is elkészülök.
Már tusoltam.
- Tényleg? - Igen, reggel.
A konyhában voltam, nem vettem észre.
Mondjak egy viccet?
Persze, rajta!
- Basszus, elfelejtettem. - Tényleg?
- Sziddhivinjakba mentek? - Nem oda akar menni.
- Akkor hova mentek? - Nem fogod elhinni.
Szereted Sáhruh-ot?
- Igen, mondhatjuk. - A kedvencem.
- Elmondom, mi lesz. - Igen?
- Megnézem közelebbről. - Menjen csak!
- Talán látom. - Lehet.
- Csinálj egy fényképet! - Rendben.
Mannat előtt. Jól van?
Nézd! Elég bolondos, nem?
Egyáltalán nem.
Anyukám is csinált egy ugyanilyen fotót.
- Igen? - Aha, amikor meglátogatott.
Menjünk a Marine Drive felé!
Ha már a környéken járunk, megnézzük Ámir otthonát is?
Igen. Tudja, hol van Ámir háza?
- Nem nagy szám. - Miért?
Hatalmas sztár, nagy filmekben szerepelt,
mint Lagán, 3 félnótás, PK. És egy lakásban lakik.
Igaza van.
Menjünk a Marine Drive felé, később dugóba kerülhetünk?
- Még egy kitérőt kérek. - Ne mondja ezt!
Oda megyünk, ahova óhajtja.
A Glamour épület Bándrában van?
- Glamour? - Aha.
Ki lakik ott?
Semmit sem változtál. Ugyanolyan vagy.
Te is! Bárcsak felhívtál volna!
Hogyhogy itt vagy?
Dhruv megmutatja a várost.
- A lányom barátja. - Miért áll ott? Gyere ide!
- Jól van? Mennyi idős? - Most 27 és fél.
- Jól van, boldog. - Te jobban tudod.
Ne már!
- Régen találkoztak utoljára? - Igen.
- Tizennyolc éve. - Tizennyolc?
- Igen. - Igen.
Amikor Mumbaiban jártam, ő sosem volt itt.
- Tudom. - Gondoltam,
meglátjuk, most tudunk-e találkozni.
Nagyon örülök. Legközelebb nálam aludj!
- Igen. - Jól szórakozunk.
Elhívjuk Aparnát. Eljön Púnából.
Összejön a banda. Szuper lesz.
Banda, igen.
- Sokat szórakoztunk együtt. - Igen.
Együtt lógtunk először az iskolából. Első film, első cigi, első sör, első csók.
Sajnálom.
Bejöttök egy teára vagy kávéra?
Nem, majd máskor.
- Elkésünk. - Biztos?
A Dzsuhúra mentek?
Menj az Asok nevű boltba, a 34-es!
Kóstold meg a páv bhádzsit!
- Még emlékszel, mennyire szeretem? - Hát persze!
Nyissa meg az üzenetet! A, B, C. Menjen az A-ra, aztán...
ott van. Így kell.
- Hűha! - Egyszerű.
Egy perc. Küldök egy sziát.
Oké.
- Látja? Megkaptam. Szia! - Hűha!
Nagyon könnyű.
Hol ettél páv bhádzsit?
- Páv bhádzsit egy autóriksáról. - Autóriksáról?
Nem félsz a gyomorrontástól,
ha hajnalban egy autóriksáról ettél páv bhádzsit.
Az önkormányzat megszüntette az utcai ételárusítást,
és Ákassal éhesek voltunk.
- Ákas, akinek az esküvőjére mentek? - Igen, Kávjával elmentünk.
Mindegy, éhesek voltunk, és láttunk egy riksát a szállásunk előtt.
Megnéztük, mit csinál.
Páv bhádzsit főzőtt a riksában.
Nagyon éhesek voltunk, úgyhogy kértünk tőle.
Felvittük a szobánkba.
Megettem, két óra múlva rosszul lettem.
Ha meghallom a nevét, felkeveredik a gyomrom.
Azóta meg sem kóstoltam.
- Nem megy. - Most már értem.
Amikor mondtad, hogy nem eszed meg,
arra gondoltam, kizárt, hogy te valamit nem eszel meg.
Ezt vedd bóknak!
Ínyenc vagy, ugye?
A szüleid tudják, hogy együtt éltek?
Igen. Mindent tudnak.
Komolyan gondoljátok, ugye?
- Teljes erővel. Nyugalom! - Teljes erővel?
Elég komolynak nevezhető a kapcsolatunk.
Jól van.
- Kávjával minden rendben? - Igen.
- Nagyon elfoglalt. - Igen.
Szereti az új munkáját, és nagyon elfoglalt lett.
- Ez aggaszt? - Nem.
Amikor először vittük el Kávját a strandra,
nem értette, honnan van ennyi víz.
- Aranyos. - Folyton azt kérdezte,
„hol van vége a víznek? Miért nem látjuk, mi van mögötte?
- Mi van azon túl?” - Nagyon cuki.
Olyan izgatott volt. És zavarodott is.
Ha ez most lenne, felvenné a telefonjával?
Nem tudom.
Ha felvettem volna, nem emlékeznék rá.
Bocsánat azért, amit Anu mondott.
Nem kell. Miért kérne bocsánatot?
- Kellemetlen volt neked. - Egyáltalán nem.
Ne gondolja ezt!
Lenne egy kérésem.
Hogyne. Mondja!
Ne szólj Kávjának arról, amit Anu mondott!
Nem helyes.
Az anyukája vagyok...
Nem mondom el. Ne aggódjon!
- Megbízom benned. - Rendben.
- Megígéred? - Igen.
Köszönöm!
Anya, egyél velünk!
- Igen, jöjjön! - Kérem, jöjjön!
Öregem, segíts neki! Gyerünk! Állj fel! Gyorsan!
Segítenem kéne neki.
- Ülj le, te hülye! - Mi a gond? Elfelejtettél kezet mosni?
Nem, megmostam. Köszönöm!
- Tedd el a telefont! Tedd le! - Csak az Instára...
- Később. Tedd el! - Jó.
- Imádom a lencsét. - Most komolyan.
Csak én érzem így, vagy sótlan?
- Nem sótlan. Imádom. - Tökéletes.
Anyám specialitása.
- Biztos? - A lencsére kéne még só. Tessék.
Köszönöm szépen!
Sótlan.
Mit csináltok?
- Mi történt? - Semmi, anya. Gyere!
Elfogyott a kenyered.
Az enyém? Nem kérek.
- Vedd el! - Nem kérek.
- Még egyet lehet. - Szénhidrát, anya.
- Szénhidrát. - Mész a fenébe!
Kávja, gondolj Dhruvra! Még teát se tud csinálni.
Viccel. Tudok teát főzni.
Megkóstolta, és ízlett. Kardamommal csináltam.
Tudom, jó teát főz.
- Mondd, miért vagy ideges? - Én?
- Gyerünk! - Ki ideges?
Mi újság a Tinderen? Mesélj!
Miért vagy ideges? Áruld e! Jól szórakozol?
Mi az a Tinder?
Munkaértekezletet lehet ott szervezni.
Munkaértekezlet, mindent megold.
Anya, csak ennyit eszel?
- Szénhidrát. - Vicces. Ez jó volt.
- Miért hízelegsz neki? - Árulj el valamit!
Ámir Khán miért nem házban lakik?
Biztos abban élt, de elköltözött a második házassága után.
Nem, mindig lakásban élt.
- Nem. - De!
- Honnan tudja? - Tudom.
- Mi az az út? Páli Váli? - Páli domb.
Bándra. Jártunk ott.
Nem láttam dombot.
Meredek az út.
Csak kitalálja.
Kérek még lencsét!
- Edd meg az enyémet! - Mi?
- Mit csinálsz? - Túl sokat merítettem.
- Egyél! - Már ettem.
- A fotóhoz kellett. - Már ettem.
- Igen. - Szedjek még?
- Kávja, nem ettél semmit. - Anya, tele vagyok.
Végeztem.
Két perc múlva itt lesz a taxi.
Ugye nem nagy kerülő nektek?
- Ne aggódj, anya! - Útba esik.
- Szia, szívem! - Szia!
- Szia!
- Szia, Dhruv! - Viszlát!
- Szia! - Viszlát!
Van kesu és mandula a konyhában a felső polcon.
- Egyétek meg! - Francba!
Mi történt? Mi a baja?
- Nem tudom. Itt a taxi? - Igen.
- Itt van. - Mi ez?
Lata csilipaprikás salsája és egreslé.
- Te kérted. - Köszönöm!
Remélem, tetszik neki a szári.
Mit mondott Szónu utoljára?
Azt mondta, „anyu adta a szárit az anyukájának”.
Drága gyermek!
- Hadd vigyelek haza! - Nem.
- Elvisszük. - Fáradt vagy.
- Jó. - Sziasztok! Jó éjt!
- Kösz! - Oké.
- Viszlát! - Szia!
- Szeretlek! - Én is szeretlek.
- Tinku! Gyere ide! - Most nincs kedvem.
Hogyhogy nincs kedved?
Honnan jönnek a mémek? Ki találta ki őket?
Szórakoztatóak.
Jól vagy?
- Hogy érzed magad? - Jól. Remekül. Csodásan.
Anyukád mondott rólam valamit?
Mi? Semmit?
Mikor mondott volna? Végig vele voltál.
- Pár nap múlva megkérdezem. - Kérdezd meg!
- Rólam mondott valamit? - Csak általános dolgokat.
Hogy van? Minden oké?
Milyen a melód? Elfoglalt vagy-e?
Igen, elfoglalt.
Máris hiányzik.
Hamarosan újra látod.
Nem kellett felhoznod a Tindert Aksarának.
El akarja felejteni a pasast. Hagynod kellett volna.
- Pajti, csak vicceltem. - Tudom.
Mindegy, ő kezdte.
Kérsz zöld teát?
Vagy a kamo izédat?
- Kamillateát. - Klassz.
Dhruv, néha elgondolkodom...
milyen szép, hogy a szüleink házasok.
Mármint? Szerelem vagy érdekházasság?
Konkrétan nem arról beszélek.
Gondolj bele!
A múltjuk különleges.
Az egész életüket egymással élték le.
Minden, ami történt velük, közös emlék.
Ez igazán szép.
Csak egymással csókolóztak.
Hát nem csodás?
De az.
Mi az?
Nem, mi van?
Mi az, miért?
Ismerlek. Tudom, mit jelent.
Mi? Miről beszélsz?
- Kérsz teát? - Mondd el!
- Mit művelsz? Mit mondjak el? - Mondd el!
- Mit? - Dhruv!
Kávja!
Tudod...
Szarul fogom magam érezni.
Már úgy is érzem magam.
Légyszi! Jegeljük a témát!
Rendben. Esküdj az életemre!
Esküdj meg, hogy nem mondod el anyukádnak!
- Mit csinálsz? - Keresztezd az ujjad!
Dhruv, fogd be!
Fontos a jövő miatt. Az igazat mondom. Nem viccelek.
Mi történt?
- Nem mondhatod el neki. - Nem fogom.
- Megesküdtél. - Dhruv, nem rólad van szó.
Mit mondott az első csókról?
Csak annyit, első csók. Nem tudom.
De anya volt, vagy más?
Természetesen nem kérdezősködtem.
Mire gondolsz?
Miért nem mondta el?
Anyák nem beszélnek az első csókról.
Miért nem? Nem csak a csókról van szó.
Régóta itt él egy gyerekkori barátja,
és azt sem tudom, ki ő. Ki ez a nő?
Azt mondta, sokat utazik, régóta nem találkoztak.
Ez idegesítő. Miért nem mondja el?
Utána mit csinált?
Semmit. Ne mondd el Kávjának, az anyukája vagyok!
- Jobb, ha nem tudja. - Szép.
Miért ilyen kedves?
Miért kell mindennek szépnek lenni? Miért fontos?
Miért nem adja az igazi énjét?
Nem mondta, mikor nagypapa beteg lett.
- Gyerek lennék? - Gyerek vagy.
Mármint az ő gyereke vagy.
Amúgy már nem, dolgozó nő vagy.
Van egy érzése m, hogy sosem tudom meg, hogy ki ő.
Folyton játssza az anyukát, próbál kedves lenni,
de sosem fogom megismerni.
Hát nem szomorú?
- Velünk is ez lesz? - Nem.
- Miért követnénk el ugyanazt a hibát? - Olyan nyomasztó gondolat.
- Nem érted, amit mondok? - De.
Értem.
Én sem tudok mindent anyámról, mert...
Mert anyák maradnak.
Nem mutatják ki az igazi énjüket.
Beszélnem kellene vele.
Nem beszélsz vele! Megígérted.
Nem erről, Dhruv.
Egy átlagos beszélgetésre gondolok.
Mit értesz átlagoson? Például...
Mindennap beszélsz vele, ugye?
Igen, szoktam.
Beszélnem kéne vele a szexuális életünkről.
Mi? Meg vagy húzatva? Miről beszélsz?
Légyszi ne!
Valamit tennem kell.
Francba! A kamillateád.
- Mi történt? Ki üzent? - Anya.
- Mondott valamit rólam? - Dhruv!
Mi az?
Miért borultál ki? Csak kérdeztem. Ez normális.
Az állomáson van. Hagyott itt pénzt.
Mit csináljunk?
Hív az anyukám. Figyi, egyszerű.
Menj el vele nyaralni pár napra!
Tölts vele időt! Talán ez a gond. Nem vagy vele.
Talán erről van szól. Jó? Adj egy percet!
Szia, Nadi!
A feliratot fordította: Lázár-Ronzka Judit