- Kérsz teát? - Igen, kérek.
Ötből négy. Nem rossz, Szónu. Ügyes vagy, öcsi.
Mondjak egy viccet?
Aha, persze.
Egy pasas kajált az utcán és tüsszentett,
aztán fingott,
és ezt mondta, „bárki is gondolt rám,
ügyes volt, a seggem is beleremegett”.
Őrület! Hol hallottad?
- Megint hibázott? - Nem, nincs hiba.
Anya, elszavaltam neki a holdas verset.
- Igen, a holdas verset. Milyen okos vagy! - Az én okos fiam.
Menjünk! Szia! Mikor jön vissza Kávja?
Elvileg ma.
De azt hiszem, eltett valakit láb alól.
Nem tudom elérni, nem veszi fel.
Talán menekül.
- Volt a hírekben. - Ugye?
- Fotóval. - Pontosan.
- Azt mondták, menekül. - Igen.
Ki menekül?
Jöhet a következő díj,
a Glucon-D legagilisabb dolgozója Csadda úr.
Csadda asszony.
Itt van velünk...
- Hány díj marad? - Kilenc.
Ne!
Minden évben végigszenvedjük.
Még fél óra maradt.
Kinyiffanok. Legyen már vége!
Olyan unalmas az egész.
Miss Goa 2018, hogy vagy?
Képzeld, ma megint ünnep van!
Dhruv! Ne már!
Az alapító halálának évfordulója.
- Kiheverted a másnaposságot? - Ne kérdezd! Szarul érzem magam.
- Biztos szarul nézel ki. - Fogd be!
Rád vetem magam, ha meglátlak.
Gyorskaján élek, puha leszek.
Mondok egy viccet. Egy pasas kajált az utcán...
Mennem kell, később beszélünk.
Basszus! Elrontottad a viccet.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
LEICESTER CITY FC
Komolyan.
Ez én vagyok a Khárdung La tetején.
Ismeritek? Jól van, akik nem ismerik,
ez a legmagasabban fekvő, motorral járható út a világon.
A világon.
Ez különleges nap volt számomra.
Nem jó értelemben.
Amikor felébredtem, 38 fokos lázam volt.
Igen.
A környezetemben mindenki így reagált, azt mondták, meg fogok halni.
De már tíz éve erre a pillanatra vártam.
Nem hagyhattam ki.
Azt mondtam magamnak,
„Raunak, ha történik veled valami, miközben az álmod valóra válik,
nyugodt szívvel halsz meg.
Nem fogsz visszatekinteni, hogy mi lett volna?”
Közhelyek.
- Egyik a másik után. - Olyan dögös.
Ha valamit a szíved mélyén érzel,
vagy valamire vágysz,
próbáld meg elérni!
Meg fogsz lepődni, mit kapsz ezért cserébe.
Ha mást nem,
egy klassz profilképet.
Figyeljetek a vágyaitokra!
- Mire? - Figyeljetek a vágyaitokra!
Pontosan. Tapsot!
Ennyi lenne, hölgyeim és uraim.
Mit csinálnak?
- Mi is csinálunk szelfit. - Kösz, nem!
- A pásztorkutya nem alszik sokat. - Nem eszik sokat.
De nagyon aktív.
A városi kutya egész nap alszik.
- Szia! - Helló!
- Mennyi lesz? - Huszonöt, de húsz elég.
- Húsz? - Nem adom olcsóbban.
Pontosan. Mumbaiban 50-be kerül.
- Az üzemanyag miatt. - Igen.
A benzinár kihat a szállítási díjra.
A második legnagyobb tényező,
ami kihat a zöldség és gyümölcs árakra.
Velük alkudozunk,
de Trumpot és a sejkeket kellene okolni.
- Érdekes. - Kávja vagy, ugye?
- Igen. - Mit nyertél?
Csodás ötletek kiagyalója.
Micsoda?
Azt jelenti, nagyon lusta vagyok,
és sok az időm, hogy remek ötleteken törjem a fejem.
Árulj el valamit! Nem zavar a megszokás?
- Kétlem, hogy én... - Értem, mit akarsz.
Nem mindenki boldogtalan, aki irodában ül.
- És te? - Szerintem boldog vagyok.
Amikor felmondtam a korábbi helyemen,
sok különböző dolgot kipróbáltam.
Például fazekasság, bio termesztés,
még grafikus is akartam lenni.
- Tényleg? - Amikor ezeket csináltam,
rájöttem, hogy hiányzik a lényeg.
Az anyagi biztonság.
A remek indiai középosztály értékei.
- Szép a kilátás. - Nagyon.
Vettem csilit és csicseriborsólisztet.
Igen, koriandert is. Jól van, jelentkezem.
Igen, van csicseriborsóliszt. Jól van.
- Pithla bhákrit csinálsz? - Igen.
Köszönöm!
. Tudod, mire emlékeztet ez a fény? - Az esti imára?
Arra is.
Van egy hely, Csaudandásznak hívják.
Kábé 80 kilométerre van Almorától.
Pár éve jártam arra.
Az autópálya rendőr mondta,
maradjak éjszakára Csaudandászban a földcsuszamlás miatt.
Fáradt voltam, így ott maradtam.
Pár órával később,
beszélgetésre ébredtem.
Látom, hogy 20-30 ember összegyűlt teadélutánra.
És meglepő módon történeteket meséltek egymásnak.
Romantikus sztorikat, népmeséket.
Felnőtt férfiak történeteket mesélnek.
Meglepődtem, és kérdeztem, hogy ez különleges alkalom-e.
Azt mondta, mindennapos.
- Érdekes, de hogyhogy... - Tehát...
kiderült, hogy öt évvel azelőtt
valami pasastól kaptak egy rádiót.
Az lett a mindenük.
Az egyetlen szórakozásuk.
Munka után mindenki összegyűlt, és rádiót hallgatott.
Zenét, híreket, információkat a gazdáknak,
bármit és mindent.
Egyszer csak bedöglött a rádió.
Jaj, ne! Aztán?
Mindent kipróbáltak, hogy megjavítsák.
De nem sikerül. Elegük lett a rádióból,
de az űrt ki kellett tölteni.
Történeteket kezdtek mesélni.
- Hűha! - Igen.
Valahol Indiában jelenleg, fél hétkor
rutinszerűen
az emberek történeteket mesélnek.
Hűha, ez...
olyan, mint egy könyvtár, ahol hirtelen elkezdenek beszélni a könyvek.
Igen.
Mostantól ezzel zárom az előadást.
Köszönöm!
A napi rutin nem olyan rossz, nyilván észrevetted.
- Persze. - Kávja!
Pisilnem kell. Menjünk!
- Tartsuk a kapcsolatot! - Aha.
Ami azt illeti, megyek Mumbaiba.
Le akarom tudni a Nyugati-Ghátokat 23 nap alatt.
- Ilyen pontosan? - Szeretek tervezni.
Bár sosem válik be.
Ha szabad vagy,
megmutathatnád a várost.
Igen, megmutatjuk a barátommal.
- Miért ne? Jó. - Igen?
- A számom 9819... - Igen.
és 573295.
Jól van. Szia!
- Szia! - Szia!
Mackóla!
Mackó, Dhruv.
- Igen, hogy vagy? - Jól.
Ölelj át normálisan! Három napja nem láttalak.
Hoztál papucsot?
Igen? És köntöst?
- Nem lopom el a köntöst. - Miért nem?
Már volt rá példa.
- Hoztam bebinkát. - Tényleg?
Nem ehetem meg. Add ide a kezed! Érzed?
Érzed? Pasi cicik.
Rohadt ijesztő. Gunít szerint egy idő után megmarad.
Milyen rémisztő? Pasi cicim van.
Kavu, jól vagy?
Igen. Letusolok és jövök.
Biztos fáradt vagy.
Vacsorázunk, amikor kész vagy.
Jó.
RAUNAK: EGYBEN HAZAÉRTÉL?
Meg kéne javíttatnod a zuhanyt.
Áfonyás tusfürdő?
- Áfonya és méz. - Jó illata van.
- Pithla bhákri? - Igen.
- Új mahárástra étterem? - Igen.
- Milyen? Mi? - Pont olyan, mint anyué.
- Tényleg? - Nagyon finom.
Melyik étterem?
Egy pillanat. Én is megkóstolom.
Momo konyhája.
- Te főzted? - Igen.
Megetted volna anyukád pithla bhákriját.
Gondoltam, elkérem a receptet.
Elég egyszerű.
Tényleg ízlik?
Nagyon finom.
Akkor nem hibáztam az elkészítésben.
Anyukád többször felhívott, hogy haladok. Aranyos.
Ákas unokatestvére küldött egy videót, hogy tanuljunk be egy táncot.
Nem rossz. Egyszerűnek tűnik. Menni fog, nem lesz gond.
Küldd át!
Mi a gond?
- Hogy érted? - Mi a baj?
Valami nem stimmel.
Nem nevetsz, pedig ilyenkor szoktál.
Nem fotóztad le, hogy feltedd az Instagramra.
Úgyhogy valami gáz van.
- Élvezzük inkább, Dhruv! - Így nem fogjuk, egyikünk sem.
Áruld el!
Mi ez a hümmögés? Igen vagy nem?
Miért írnak „hm”-t SMS-be?
Mi értelme van?
Hé!
Mi az?
Ha megkérdezek valamit, őszinte leszel?
Igen.
Megígéred?
Igen, én készítettem.
A saját kezemmel. Egyszerű. Én főztem.
- Tudom, Dhruv. - Akkor mi van?
Dhruv, nem érzed, hogy mással kellett volna járnod?
Tessék?
Válaszolj!
Hogy érted? Nem, mármint...
Nem hinném, nem.
Veled vagyok,
pithla bhákrit eszük, itt maradok,
és nagyon boldog vagyok.
- Oké. - Én...
- Minden jó. Igen. - Rendben.
- Hadd egyszerűsítsem le! - Jól van.
Milyen lánnyal akartál járni főiskolás korodban?
Várj! Az érdekel, milyen az esetem?
Ennyi év után erre vagy kíváncsi?
Talán te vagy az esetem.
Fogalmam sincs, milyen az esetem.
Régóta veled járok...
Mi történt? Miért kérdezel ilyeneket?
Oké.
A mai meetingen volt egy motoros srác.
Raunak volt a neve.
Arról ismert, hogy Indiában utazgat.
Utazási blogger és fotós, mármint...
Először amolyan dicsekvőnek tűnt.
Aztán beszélgettünk, és érdekes történeteket mesélt.
Motoros srác?
Nincs rendes állása,
mégis összeszedett. Szeret tervezni.
Számot cseréltünk és most üzent.
Megadtad neki a számodat?
Valamit el akarok magyarázni.
Igen, Kávja, de...
Flörtöltél vele?
- Kávja? - Nem.
Nem, én...
Másképp viselkedtem. Tudod, én...
Jól viselkedtem.
Aha, ezt hívjuk flörtölésnek.
Dhruv, nem ez a lényeg.
Tényleg?
Mondtam, van barátom.
És ha jön Mumbaiba, megmutatunk neki mindent.
Mi? Mi a bajod?
Bocs, de basszus, mi folyik itt?
- Megmutatjuk neki Mumbait? Együtt. - Dhruv, lenyugodnál?
Igen, mondd csak!
- Először is nem róla van szó. - Oké.
- Jó? - Igen.
Az egész helyzet miatt úgy érzem,
mi van, ha valaki jobban illik hozzám,
valaki más. És nem csak hozzám, hozzád is.
Nem jut eszedbe, hogy más jobban illik hozzád?
Ennyi lenne? Nincs valaki jobb...
Igen, vágom.
Sosem gondoltál erre? Mondd el az igazat!
Az igazat megvallva, csak egy dologra gondolok.
Hogy reggel felkeltem, vettem csicseriborsó-lisztet,
elkértem anyukád receptjét, és főztem pithla bhákrit neked,
miközben te egy motorbiciklissel buliztál.
- Mit vigyorogsz? - Motorbiciklis?
Az, motoros.
Nem ez a lényeg, nem róla van szó.
Ezt mondom én is. Hanem...
a döntés a lényeg.
Honnan tudjuk, hogy ez elég jó?
Lehet, hogy van jobb.
Igen, biztos van jobb.
- Igen, és? - És...
Akkor mi van? Akkor...
Sosem leszel boldog.
Nem így van, Dhruv.
Boldoggá tesz, hogy a jövőmön dolgozom, és jobb legyen az életünk.
Igen, de mi a gond ezzel? Tökéletes.
Semmi baj nincs vele.
Nem rólunk van szó. Csak úgy általánosságban mondom.
- Van valaki... . Igen.
Próbáld meg a legjobbat kihozni abból, ami van,
erről szól minden.
Ez a legnehezebb, nem?
Nem tudom.
Komolyra fordítva a szót, megfordult a fejemben.
Ember vagyok.
Találkoztam itt egy csajjal, aki Delhiből származik, így volt közös témánk.
Ugyanazok. Ettél itt gombócot? Kóstoltad a kaját ott?
És amikor arról beszélek, milyen jó érezni a napfényt a tetőn ülve télen.
Megérti. Természetesen, ugye?
Lesznek más srácok, akik jobbak nálam,
jobban néznek ki. Elkerülhetetlen.
Ha úgy megnevettetnek, mint én, ha úgy megnyílsz előttük, ahogy előttem,
akkor szörnyen érezném magam.
Mindketten átlagos emberek vagyunk.
Nem vagyunk különlegesek és szupersztárok sem.
De ettől különlegesnek érzem magam. Ez jó, nem?
Amikor együtt vagyunk, jól szórakozunk.
Nem érdekel, hogy átlagos vagyok, jó együtt lenni.
Tudod, mit?
Mint amikor a Leicester City megnyerte a bajnokságot. Olyan.
Igen, pontosan olyan.
- Igen. - Mi?
Egyenesen ülj!
Igen, olyan...
Annak az esélye, hogy ők nyerjék a bajnokságot 5000 volt az egyhez.
Annak az esélye több, hogy Mohandász Gandhi életben van.
Hogy nyertek?
A kémia miatt. Van két-három rendkívüli játékos,
a csapat többi része átlagos, de együtt jól játszottak. Összetartás.
Ez az a szó, amit az edző használt.
Igen, együtt jól játszottak.
Mi vagyunk mi ketten?
Egy csapat.
Megnézzük a Andaz Apna Apnát.
Vasárnap. Crime Master Gogo.
Köszönöm!
- Csodás volt. - Ugye? Jó, nem?
Megenném a bebinkát.
Tudod, mit?
Két gombóc vaníliafagyit teszek mellé,
és mentalevelet, meg Baileyst, ír krémlikőrt.
- Picsába! - Tedd azt, Mr. Pasicici!
Ne mondj ilyet!
Mindegy, mondhatod. De komolyan,
mi lesz, ha megmarad és elkezd nőni?
- Mit csinálunk? - Klassz lesz.
- Együtt megyünk melltartót venni. - Hagyj békén!
- Mi az? - Ne aggódj miatta!
- Úgy szeretlek, ahogy vagy. - Tényleg?
Csak nem őt hallom?
Hol van a motorbiciklis? Látod, motoros? Ez szerelem.
- Sajnálom. - Hogy flörtöltél?
- Nem... - Oké.
Mi történt? Kérsz?
Nem, Dhruv. Próbáljunk ki valami újat! Idd úgy a teát, hogy nem szürcsölsz!
Megtehetem, de nem lesz olyan finom. Középosztály. Nem tehetek róla.
Mondjak valamit?
Kicsit fura volt, amikor a motorosról dumáltál.
Kicsit, de igen, fura volt.
Ami azt illeti...
nekem is fura volt elmondani.
Igen...
Igazságtalan lenne, ha nem szólnék.
A kellemetlen témák erősítik a kapcsolatot.
Igen, jobb felhozni a kellemetlen témát, ami bánt,
mint nem beszélni róla.
Hülye, ismételgetsz angolul.
Mi lett a Leicester Cityvel?
A szezon után?
Majdnem kiestek. Szarul játszottak.
- Mi? - Milyen képet vágsz!
- Komolyan? - Aha.
Az egy másik történet. Amiatt ne aggódjunk!
Dhruv? Hoznál vizet?
- Szállj le rólam! - Szomjas vagyok.
- Te hozz! - Fáradt vagyok.
- Én is. - Légyszi!
Menj már!
- Francba! A pithla bhákri miatt. - Legalább volt haszna.
Hozz nekem is egy üveggel!
A szomjúság ragályos este.
- Egyik kezdi, a másik folytatja. - Kuss!
NEM ELADÁSRA SZÁNT
Kint van a kapcsoló. Miért jöttél vissza?
Itt vagyok.
- Mi ez? - Menj!
Miért én? Te ott voltál.
A feliratot fordította: Lázár-Ronzka Judit