Proboha.
Jsi v pohodě?
Sakra. Promiň. Nechtěla jsem tě vzbudit.
- Ne, to je v pohodě. - Nejspíš je to alergie.
Pojď sem. Dobré ráno.
Co to děláš? Blázníš?
Dávat mi tu bezdůvodně koupel. Víš, že se v neděli nekoupu. Fuj.
Promiň.
Kýchla jsem. To se stává.
Pojď sem.
Kavú? Máš horečku.
Není mi moc dobře.
- Tak si lehni. Je neděle. Odpočiň si. - Vydržím to.
Co? Chceš to vydržet?
Nehraj si na tvrďačku. Lehni si.
- Mám plány. - Jaký plány?
Musím jít běhat,
pak musím na workshop o tom, jak dělat smoothie, a pak musím do salonu.
- A pak musím jít na bleší trh. - Já ti udělám smoothie.
- Proč musíš do salonu? - Manikúra, pedikúra.
Počkej.
Tady. Objednej se.
- Jsem nemocná. - No a?
Můžeš se cítit dobře i nemocná. Šup. Platím já.
Zažij všechno.
Zní to jak reklama na Dubaj. Zažij všechno.
Mám jim ten nápad prodat? Vydělám kupu peněz.
To je fakt v prdeli.
- Mám jen jednu neděli a musím onemocnět. - To nic. Lehni si. Odpočiň si.
- Dej si Crocin a budeš v pořádku. - Nejsi moje matka?
Na všechno Crocin. Dej si Crocin na tohle. A taky na tohle.
- Na všechno pomůže Crocin. - Co víc chceš? Máš jen horečku.
- Budeš v pohodě. Dej si Crocin. - Jsem jen podrážděná. Dones ho rychle.
- Co? - Moonlight.
- Vážně, Dhruve? - Ano, vážně.
Pořád něco chceš. Já chci jen jedno. Skopovou kotletu. A nemám ani to.
Pořád opakuju Moonlight jako kolovrátek.
- Jdi do prdele. - Ty jdi do prdele.
Ty jdi do prdele.
Lehni si pohodlně.
PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
NOCLEH SE SNÍDANÍ
Co ještě nabízíte kromě manikúry a pedikúry?
Nabízíme péči o obličej, péči o vlasy, vše, co mají v nabídce salony.
Páni. Vidíš?
Tohle je luxus. Luxusní život.
Vážně, Kulkarníová.
- Podívej. - Moc pěkný.
- Určitě si nic nedáte? - Ne, děkuji.
- Dejte mi vědět. - Dobře. Díky.
Tady. Dobrou chuť.
- Vypadá to krásně. - Že jo?
- Jo, ta květina. - To jsem si myslel.
Ibišek. Dneska rozkvetl.
Napadlo mě, že to nevábně vypadající jídlo vylepším.
Jak to můžeš jíst?
Pusou.
Proč se mračíš?
Je neděle, můžeš jíst, co chceš. Užijme si to.
A zbytek týdne děláš co, Dhruve?
Já tě tak miluju.
Jdi do prdele.
Nemluvil jsem s tebou, ale se sendvičem.
Proč jsi na mě tak zlý?
Hotovo. Budete si přát něco dalšího?
Ty platíš, že, Dhruve? Co si mám ještě přát?
Chytrý.
- Dej si. Tvoje trofej. - Díky.
To už je fuk.
Nech toho. Nech toho! Proč to děláš? Furt mě otravuješ.
Je to sranda.
- Pustíme si Terapii láskou? - Na to koukáme furt.
Co je na seznamu? Ty se koukáš na nějakou holku?
- Ne. Teda jo. - Hanba ti.
- Jedna holka. - Nemusíš zapírat.
Byla v mojí třídě, ano?
- Ve třídě? - Jo.
Vy tam snad máte pěkný holky?
Po dvou týdnech odešla někam jinam. Tak jsem se díval, kam šla.
- Kam zmizela? - Takový obavy.
Nejspíš si spletla matematiku s psychologií. Chudinka.
Facebook mi ji nabídl v lidech, co možná znáte.
Je to chyba Facebooku, ne moje. Mark je parchant.
- Tos nemohl říct předtím? - Dobře. Mark je parchant.
Proč mi furt kýcháš do ksichtu? Proč ne tam, ale na mě? Chceš mě nakazit?
Ticho buď. Najdi ten seznam.
- Koukněme se na film. - Však já ti to spočítám: 90. léta.
- Coolie No. 1. Hero No. 1. - To ne.
- Dulhe Raja. - Dhruve.
- Co? - Na tyhle filmy nemám náladu.
Jsou to super filmy. Teď všichni dělají, že ne.
Povídej.
Terminátor?
- Pozdrav pánbůh. Terminátor 2? - Promiň.
- Ne, to ne. - Terminátor 3?
Dhruve, buď kreativní.
Jak to myslíš? Co je?
- No? - To je fuk. Chci se dívat na jiný film.
- Příšerky s.r.o.? - Dhruve, víš co? Jsem vážně unavená, ano?
Místo koukání na film se rozhodujeme, na co koukneme.
- Jajantaram Mamantaram. - Dhruve!
Fajn. Počkej. Tak co chceš dělat?
- Start a stop? - Tak jo, můžeš.
Dobře. Start!
- Stop! - K.
K.
Tak jo, K.
- K. - K.
- První na seznamu je Kámasútra, Dhruve. - Pustíme si to?
- I když už jsem to viděl. - Vážně?
- Jo, viděl jsem to podstatný. - Jak jinak.
Místo doučování jsme v kavárně koukali na tohle. Vzdělávali se. Sexuální výchova.
- Pusťme si to. - Jo! Konečně zjistím, o čem to je.
Víš co? Podívej se na to sám.
- Dodělám nějakou práci. - Otoč se.
Už nekýchnu.
Noční cyklistika v Bombaji zní dobře, ne?
Můžeš se nadchnout aspoň pro jeden plán?
Jo, zní to dobře.
Do toho.
Tohle je moc dobrý. Děkuju.
Děkuju.
Vždycky když jsem nemocná, mám chuť na khichdi.
Dělala mi to máma.
Víš, co je nejhorší na tom být nemocný?
Jídlo nemá žádnou chuť.
Ale doufám, že se zítra budu cítit líp.
Když někdo v kanclu zakašle, i neúmyslně,
lidé na něj zírají, jako by to byl zločinec.
Dhruve, mluvím s tebou.
Pověz mi něco.
Proč pizza druhý den vždycky chutná líp?
- Protože si ji víc vychutnáváš. - Ano. Ale proč?
Zbydou jen dva nebo tři kousky. Víc si je užiješ.
Ne, skopová kotleta taky chutná líp druhý den.
Fazole taky. Není to tím, musí to být něčím jiným.
Něco za tím je.
Do hajzlu, měl jsem si to tvoje jídlo vyfotit.
Dát ho na Instagram. Chci víc sledujících. Co mám dělat?
- Dej tam fotku mě. - Ne. Laciná taktika.
Dávám přednost jídlu.
Na Instagramu, hloupá. Ne v životě.
Zlobíš se?
Ne!
Infekce.
Zelený čaj. Potřebuješ zelený čaj. Máš kašel, ne?
Přinesu ti zelený čaj. Ano!
Aspoň jsi něco řekl, ty kreténe.
Už je večer.
Zvuk nedělní večerní modlitby je depresivní, co?
Proč?
Protože ti to připomíná, že víkend je u konce.
Vždyť pracuješ ráda.
Ale tohle mám radši.
Já mám modlitbu rád.
Když jsem byl malý, po škole jsem chodíval domů
a díval se na Dextera nebo Scooby-Doo.
Pak mě Vandana uspala.
Večerní modlitba mě vždycky probudila.
A přesně za 15 minut se máma vrátila z práce.
Takže ten zvuk mi navždy připomíná návrat mámy domů.
Spíš?
Ne.
Je to tak hezký, jak různí lidé vnímají stejný věci jinak, ne?
Dhruve, už je mi líp.
Asi se osprchuju.
- Ale nejdřív to oprav! - Zítra to opravím.
Fajn. Pak se zítra vykoupu.
Máš na mě špatný vliv.
Neříkej to svojí matce.
Jak ti chutnal?
- Co? - Ten čaj. Chutnal jinak?
- Co jsi udělal? - Přidal fenykl. Ničeho sis nevšimla?
Necítím žádnou chuť.
Dobře že jsem ti nedal pizzu. Byla by to škoda.
- Dívej. - Co je to?
Máma vyklízí skříňky. Našla všechny tyhle starý věci.
Moje kresby ze třetí třídy.
Dobře. Ale co je tohle?
Můj prázdninový projekt.
Měli jsme nakreslit místa, co chceme navštívit.
Ten rok jsme se chystali na výlet do Evropy.
Měli jsme jet na devět nocí, deset dní.
Ale pak dal manažer firmy výpověď a táta ho musel zastoupit, takže jsme nejeli.
Cože?
To je na nic.
Byla jsem z toho smutná. Nevěděla jsem, co mám dělat s tím projektem.
Tak jsem nakreslila tohle. Chtěla jsem všechny ty místa navštívit.
To jsi nakreslila ve třetí třídě?
- Určitě ti šel zeměpis. - Mnohem líp než tobě.
- Proč je všechno soutěž? - Protože je.
- Tak pojď. - Jdeme na to.
- Prostě ráda prohráváš. - Narovnej se.
- Tak jo. Můžeme? - Můžeš.
- Země na Z. - Zimbabwe.
Město na Q.
- Quito, hlavní město Ekvádoru. - Jo, jasně.
- Nevěděls to. - Věděl. Sklapni.
Hora, řeka nebo jezero na K.
- Kilimandžáro. Lehký. - Sakra.
Město na X.
Na X.
- Trvá ti to. - Jo, vteřinku.
Tik tak, jedna. Tik tak, dvě.
Xiaomi!
Město, ne značka smartphonů.
Sídlí tam. Xiaomi je z Xiaomi.
Říkám pravdu. Nelžu. Ty mi řekni město na X.
Xianning.
- Ano, Xianning! - Ano!
V Číně. Hned vedle Pekingu.
- Najdi si to. - Ano.
Xianning.
- Chci jet tam všude. - Kam? Do Xianningu a Xiaomi?
- Nedělej si srandu, myslím to vážně. - To nejde.
Proč to říkáš?
- Takovou hroznou věc řekneš. - Klid.
Reálně to není možný. Jak bys to udělala?
Stejně jako vím, že si v tomhle životě nemůžu koupit dům na Marine Drive.
Nemůžu být profesionální fotbalista.
Proč brečet pro něco, co není možný?
Užívej si, co máš. Jednoduchý.
- Já se na to tak nedívám. - Proč ne?
Když o něčem sníš a jdeš si za tím, můžeš toho dosáhnout. Nemáš pravdu.
Za to může Alchymista. Zamotalo ti to hlavu.
Nicméně, jeď si svoje, když ti to vyhovuje, já si pojedu svoje.
Jsi cvok.
Co má být tohle?
- Co se stalo? - Tohle.
Proč jsi to tam nechala?
- Promiň, nedošlo mi to. - Nedošlo ti to?
- Neudělala jsem to schválně. - Mohla žít aspoň jeden den.
Uklidni se. Je to jen kytka.
Nech to být. Nechápeš to.
- Uklidni se. - Mám se uklidnit?
Co to má být?
Dobře, příště budu opatrná.
Měla bys chvíli pracovat.
- Proč ti na tom tak záleží? - Pracuj. Budeš toho pak mít míň.
- Jo? - Jo, chvíli pracuj.
- Nesnášíš, když o víkendu pracuju. - Ne.
- Jdi pracovat na 90 minut. - Co se děje?
- Hraje Liverpool. - Teď?
- Ano. - Proč to prostě neřekneš?
- Proč tady hraješ nějaký hry, Kómóliko? - Co?
Kómólika? To se vzalo kde? Ty jo, co asi dělá? Kómólika.
- No nic, měj se. - Ne!
- Dívej se, ale tady. - Není tu velká obrazovka. Nekaž mi to.
- Prosím? Prosím. - Ne.
- Fajn. - Dobře.
Měla bys víc kreslit.
- Já vím. - Měla by sis něco čmárat. Nic neděláš.
Taky mi to chybí. Zapracuju na tom.
Ale dneska ne. Jsem nemocná, ne?
Lenochodka je zpátky.
Ty vole!
Gól v poslední vteřině. V poslední minutě. Ty vole!
Co to do prdele děláš?
Spalas, nemohl jsem křičet. Promiň, ale vážně jsem chtěl křičet
a vážně jsem chtěl všem říct: Ty vole! I tobě. Ty vole!
Kdo dal gól? Pohrál si Salah s obránci nebo to byla sólová akce Maného?
Když takhle mluvíš, šílím.
- Vezmi si všechny moje prachy. - Máš prachy na rozdávání?
Ticho buď a respektuj moje rozpoložení. Čte se to Ma-né. To ťuknutí od Firmina!
Poslední vteřina. To nemohli stihnout.
- Ještě něco? - Šílenství!
Ty vole!
Jdu si pro vodu.
Cvok.
Proč je tu tolik komárů?
Je zapnutý repelent?
Nedals ty fotky khichdi na Instagram.
Udělal jsem dva druhy. Nepálivý pro tebe a pálivý pro mě.
Nevím, který tam dát.
Blázníš? Čemu se směješ?
- Karma. - Karma?
Nechci onemocnět. Jak s tím souvisí karma?
Pojď sem.
- Nic to není. - Nic to není.
Nejspíš alergie.
Na co? Všechno je stejný. Byli jsme celý den tady.
Nevím, jak ty, ale já se cítím líp.
Jo? Výborně.
Poslyš, neber si to osobně.
- Co je? - Jsem jen upřímná.
- Smrdíš. - Co?
Já smrdím?
Víš, že posledních pár hodin jsi to ty, kdo smrdí?
Už nemáš ucpaný nos. Čichni si k sobě.
Voní to?
- Proč jsi mi o tom neřekl dřív? - Už jsem přežil horší. Tohle nic není.
- Přestaň mluvit o sobě. - Ticho.
Spi tam, máš tam dost místa.
Tady taky. Už jsi mě tam přesídlila odpoledne.
Tady se mi spí dobře, tady spím. Hni se.
- Hni se. - Nebuď tak zlý!
Snad mě nepoštípou komáři.
Dobrou s kobrou.
Dobrou noc.
Překlad titulků: Pavla Vašicová