Kávja, mit csinálsz?
Dolgozom egy kicsit, Dhruv. Aludj!
Feküdj le! Pár óra múlva kelünk.
Kávja?
Nem alszol?
Két perc, Dhruv.
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
VÖDÖR ÉS BÖGRE
- Gyere, Dhruv, elkésünk. - Igen.
- Köszönöm, hölgyem! - Szívesen.
Vihetjük a táskákat?
Hű!
Hogyhogy nehezebb az enyémnél?
- Nehezebb? Ugyanolyan. - Pontosan.
- Te is lehengában jössz? - Nem.
Nem tudtam, melyik öltöny legyen.
Két öltöny, két ing, két nadrág, két nyakkendő, két cipő. Mindenből kettő.
Két napra? Nevetséges.
Igen. Bevetted a gyógyszert?
ÜDVÖZÖLJÜK ÁKAS ÉS NANDINI ESKÜVŐJÉN
Hűha! Szép ez a szoba.
- Igen. - Ákasnak jól megy a szekér.
Jól szórakozik.
Mi a wifi jelszó?
Képzeld! Van kádfürdő.
- Fürdőkád, Dhruv. - Úgy értettem.
Picsába! Megütöttelek? Bocs, a sarokba céloztam.
Jól vagy? Menj odébb, vagy eltalál a következő!
Dhruv, hogy kapcsolódok a wifire?
- Hagyd a munkát! Mutasd meg... - Rájöttem.
Francba! Egy esküvő legyen ilyen!
Vakáció és esküvő. Móka a vendégeknek, nem?
- A hotelágy kényelmes. Puha. - Igen.
És jó illat van.
Igen. Várjunk! Mit mondtál?
Puha és kényelmes.
És ijesztő.
- Mi az? - Mutasd!
„Üdv Nandini és Ákas esküvőjén!
Nagyon örülünk, hogy velünk ünnepelnek.
Nagy buli lesz programokkal.
Kérjük, ne késsen! Zene és Henna délben.
Medencés parti háromkor.
- Koktélparti nyolckor.” - Hány óra?
- Hét perc múlva dél. - Mi a fene?
- Mikor volt az esküvő? - Holnap lesz a hivatalban.
- Hét percünk van pihenni. - Tudom.
Minek ennyi program? Lenne nyugis.
Lehetne nyugis, mint egy nyaralás.
- Elmegyek vécére. - Nem én megyek. Lestoppolom.
- Mi? Én mondtam először. - Én stoppoltam le.
- Ki stoppol? - Én.
- Nem ér. - De igen.
Dhruv, segíts a wifivel!
Vécén vagyok.
Légyszi!
A MENYASSZONY CSALÁDJA ÜDVÖZLI A HENNAFESTÉSEN
Néhány gyerek olyan koravén.
Mintha azért lennének, hogy utáljanak.
- Kiről beszélsz? - Arról a kölyökről.
Mi lehet a baja? Olyan komoly.
Arra gondolhat, mit fog örökölni az apjától.
Ja. Nem, arra gondol...
bevallja-e a szüleinek, hogy meleg.
Nem. Talán a halott rokonára gondol.
Mi? Elment az eszed?
Miért mondasz ilyet? Esküvőn vagyunk. Nézd csak!
Talán arra gondol, mikor házasodik össze Dhruv és Kávja.
Érdekes.
Vagy arra, hogy Dhruv és Kávja kapcsolata így jó, ahogy van.
Hol van anyukád? Nincs itt.
A mosdóban van. Apa, én visszatartottam.
Visszanyomtam.
Milyen okos fiam van! Gyere!
- Visszanyomta. - A vécére gondolt.
A vécére.
- Vécére kell mennem. - Ne már!
- Úgy nézel ki, mint aki szorulásos. - Reggel óta vigyorgok mindenkire.
Ráfagyott a pofámra.
- Szép a díszítés. Aha. - Ugye?
- Az esküvőtervező csinálta. - Nagyon komoly.
Itt voltak, elküldöm a linket.
Ti is megnézetitek.
Mehet a fotózás. Egyre hosszabb a sor.
- Igen. - Itt repül a kismadár.
Nem muszáj mosolyogni.
Ja, ne! Legalább tükrözi a valóságot.
Oké.
Idegesítő. A fekete rendben volt.
Egy nap, Dhruv.
- Tessék. - Köszönöm!
Elfelejtettem a zöld csatnit.
- Hozzak? - Nem kell.
Nagy a tömeg. Nézd milyen sor van!
Bármit jelenthet.
Beszélhetsz kajáról, bármiről.
- Tényleg? - Igen.
- Nézd! - Öcsém, ez gáz.
- Ijesztő. - Átment vérszívóba?
Ennyi. Én voltam felül, azt akarta, fojtogassam.
Mintha pornófilmben lettem volna.
Örülök, hogy volt kis izgalom. Amúgy uncsi lenne az életem.
- Izgalom? - Egyetértek.
- Amikro Rayjel... - Az ki?
A 48 éves öregember.
- Akinek nyolc csaja van. - Igen, az.
A gyerekeit is ismeri.
Nem gond. Őszinte volt velem. Nem hazudott.
Tisztelt és jól bánt velem.
Ugyan öregnek látszott, de jó ember volt.
- Biztos szereti a BDSM-et. - Ki?
Ez a vérszívó. A denevérnő. Nézd!
Milyen lehet a BDSM Mumbaiban?
Kék fólia alatt.
Fóliás szex.
Köszönöm!
Kérsz még?
Kérsz vizet? Miért? Mire gondolsz?
Semmire. Te mire gondolsz?
Fáradt vagyok. Felmegyek és lefekszem.
Dhruv, egy pillanat.
Mindjárt visszahívlak.
Dhruv, légyszi siess!
Mi történt?
- Semmi, csak siess! - Fáj?
Nem, csak dolgoznom kell.
Szívatsz?
Mi történt?
Mi a faszt képzelsz?
- Hogy mondhatsz ilyet? - Mit?
Siess és dolgoznod kell. Miért mondtad?
Mert a munkára gondoltam, és nem siettél.
Sietni?
Miről beszélsz? Legalább gondold végig!
- Mi a baj? Miért reagálod túl? - Túlreagálom?
Épp szexeltünk és ezt kell mondanod?
„Dhruv, légyszi siess”, és dühösen nézel.
- Nem voltam az. - Nem láttad magad.
Mondhattad volna kedvesen, szeretettel, tisztelettel.
De miért ingerülten?
Olyan érzésem volt...
mintha kényszerítenélek rá.
- Mi a...? - Komolyan.
- Rossz érzés. Ne légy ilyen! - Jól van, bocs, de a munka...
Fejezd be a munkát! Mindig munka. Ne beszélj róla!
- Elegem van belőle. - Miből, hogy dolgozom?
Nem. Süket vagy?
Ne beszélj velem így!
- Bűntudatot keltesz bennem a munka miatt? - Mi? Méghogy én?
Mi folyik itt, Kávja? Miket beszélsz?
Dolgozz, amennyit akarsz!
Komolyan, amennyit akarsz. Támogatlak, és veled örülök.
De amikor együtt vagyunk, a mi kis világunkban,
zárj ki mindent! Legyen az különleges!
Miért áll közénk a világ?
Válaszd szét őket!
Nézd meg a többieket!
Mindenki jól szórakozik.
- A szex sem megy. - Miért hasonlítod magad másokhoz?
Azt hittem, elégedett vagy.
Lehet, hogy nem.
- Oké. Beszélgessünk! - Hagyjuk!
- Nem, mondd! Mikor nem törődtem veled? - Nem, hagyjuk!
Nem, Dhruv, mondd el, mi bánt!
Jól van. Bassza meg!
Vettem egy madáretetőt.
Azt hittem, összerakjuk. Üzentem. Mit csináltál?
Figyelmen kívül hagytad. Nem is válaszoltál.
Vagy amikor Szandíp eljött Delhiből. Egyszer jött, egy napra.
Késtél 50 percet a vacsoráról.
- Vada pávot vettem neki. - Nem tart 50 percig.
- Nem volt annyi. - Tök mindegy.
Mindennap üzenek neked.
Baszol válaszolni, nem foglalkozol velem.
Nagyrészt magammal beszélgetek. Amikor elutaztál, egyszer sem üzentél.
Könyörögve kérdem, „mit csinálsz”?
Bolondnak nézel?
Mindennap ugyanazt mondogatom. „Együnk báránysültet!”
Ismételgetem, mint a papagáj. Meg sem hallod.
Lepj meg! Menjünk el ma!
Egy rohadt pillanatban,
amikor kétségeim voltak és sebezhető voltam,
nem tudtam, jól döntöttem-e a melómról,
meg akartam veled beszélni, de mi lett? Leszidtál.
Azt akartad, lelkiismeret-furdalásom legyen.
Baszódj meg! Még anyukádért sem...
Ezt nem kellett volna. Mit tegyek? Ez jár a fejemben.
Miért nem mondtad akkor?
- Miért tartottad magadban? - Nem tartottam.
Dehogynem. Nem szóltál.
Láttam, de gondoltam, megesik ez.
Elmúlt, de már látom, hogy ismétlődik.
Összeállt a kép. Basszus!
Változol. Külön világod van.
Én változom? Miért? Mert keményen dolgozom?
Nem jut eszedbe, miért dolgozom keményen?
Talán engem érdekel a jövőnk,
- és a biztonság, veled ellentétben. - Mi?
- Engem nem érdekel? - Nem.
- Nem? - Nem, Dhruv.
Hogy érted? Áruld el!
Talán érdekel, de szerintem...
nemtörődöm vagy és éretlen.
Miért vagyok éretlen? Mit tettem?
Dolgozom, pénzt keresek.
Nem annyit, mint te, de nem jelent semmit.
- Én is dolgozom. - Nem ez a lényeg.
Tudom, hogy dolgozol, de nem úgy gondolsz a jövőre, mint én.
- Fontos a pénz. - Tudom.
Azért fontos a pénz, hogy ne aggódjunk a jövő miatt.
- Tudom. - Tényleg számít.
- Tudom. - Nem.
- Tudom, hogy fontos neked. - Nem.
- Számomra más. - Hogyhogy?
- Az. Nem érted. - Miért?
- Az, Dhruv. - Miért más?
Ne érj hozzám!
- Miért más? Mondd el! - Más, de nem érted.
Ha értenéd, nem vitatkoznánk.
Atyám!
Azért vitatkozunk, mert olyan pofát vágtál,
mintha nem akarnál velem lefeküdni.
Mi a faszról beszélsz? Kuss legyen!
Ne fújj fel mindent!
Rosszabbnak állítod be.
A munkán járt a fejem, és nem tudtam abbahagyni.
Nem tudom lazán venni a dolgokat. Nem tudok mindenből viccet csinálni.
- Nem játszhatom... - Hogy érted?
Mi az? Mondd ki!
- A doktorid. - Ugyanaz már megint.
- Felmondtál. - Igen?
Nem, miért? Beszéljünk róla! Te akartad.
Nincs miről beszélni, nem bonyolult.
Unalmas volt.
Nem szerettem.
- Felmondtam. - Nem mondhatsz fel.
- Nem hagyhatsz abba mindent. - Tudod, mit? De igen.
Nem akarom, hogy gátoljanak. Nem akarom, hogy hátráltassanak.
Hátráltatlak?
Igen, Dhruv.
Sajnálom. Talán kicsit, de igen.
Picsába!
Nem érdekel a jövőnk. Nem érdekel a biztonság.
Nem érdekel a pénz, mert így fogod fel.
Neked minden jó úgy, ahogy van.
- Nem igaz. - Dehogynem, Dhruv.
Nem zavar, hogy vödörrel és bögrével fürdesz.
Mi a baj velük?
- Miért olyan nagy ügy? - Látod, nem érted.
Nincs gond azzal, hogy vödörben fürdesz, de ha lehetne jobb is, miért ne?
Mióta kérem, hogy javítsd meg a zuhanyzót?
- De nem, neked így is jó. - Neked van vele gondod.
Csináld meg te!
Miért én csináljak mindent? Segíthetsz.
Segítsek? Nem dolgozom? Egész nap tévézek?
Csináld meg! Tudod, mit?
Amint hazamegyünk, megcsináltatom.
Nem nálunk van elromolva. Nem veszik fel a telefont. Mit tegyek?
Megjavíttatom, mert szereted. Húsz percig zuhanyozhatsz, mintha lenne rá időd.
- A kádfürdőt szereted... - Fürdőkád.
Fürdőkád, kádfürdő.
Nem is kedvelsz.
Ez az igazság.
Nem bírod a pofámat.
Nem.
Velem van bajod.
Őszintén szólva,
ha ilyen rossz, keress valakit! Mint a motoros.
A te szavaiddal élve, szeretett tervezni.
Ez bejön neked.
Kávja, talán ő az eseted, nem én.
Hazudsz.
Nem.
Komolyan gondoltam, amit akkor este mondtam.
Figyelj!
Érdekel a sorsunk. Ami kettőnk között van. Ez a pillanat. A kapcsolatunk.
Szerinted engem nem érdekel?
Tudod, milyen nehéz megtervezni, és véghez vinni valamit?
Szerinted könnyű boldognak lenni, és nem hajszolni valamit?
Számomra ugyanaz.
- Nem az. - Neked.
Nem tűnik fel, hogy lemondasz rólunk, mert a holnap miatt aggódsz?
Kavu, nézd meg Kesavot! Meghalt.
Ellene szoktunk focizni.
És hirtelen meghalt.
Ezért kell felkészülnünk, Dhruv.
Nem tervezed a jövőt, mert félsz felnőni és a jövőre áldozni.
Hagyjuk!
Folyton tervezel, nem élvezel semmit.
- Tudom, mit csinálok. - Nem igaz.
Szerintem nem.
Valahányszor új étterembe akarok menni, megkóstolnék valamit,
vagy kipróbálnék valamit,
leállítasz, mert ugyanoda akarsz menni.
Ugyanazt a kaját akarod, mindenből ugyanazt,
- újra és újra. - Tudod, miért?
- Mert azok vagyunk mi. - Nem, ezek vagyunk.
Lehetünk ilyenek.
Nem igaz.
Nem hiszed, mert esélyt sem adsz.
Azt mondtad, mellém állsz és támogatsz.
Hogy egy csapat vagyunk. Te mondtad. Nem én találtam ki.
- Annyit változtál. - Nem változtam, hanem fejlődtem.
- Igen, Kávja, de ennek ára van. - Milyen ára?
Nem megy...
Szennyes?
Igen.
Pillanat.
A nyakkendőt ne! Vettem egy újat. A táskámban van.
Hol vettél Liverpool nyakkendőt?
A Satellite Plázában. Tegnap este.
- Tessék. - Köszönöm!
A feliratot fordította: Lázár-Ronzka Judit