Öcsém! Klassz nyakkendő.
Kösz!
Honnan van?
A barátnőm vette a Satellite Plázában Mumbaiban.
Liverpool nyakkendőt kaptál?
Micsoda csaj!
Szevasz!
Ettél?
- Miért öltözött ki mindenki? - Gyerünk!
Mutasd meg, ki mart meg!
Bocs! Francba!
Bocsánat!
Itt egy citrom.
Gyerünk, Kávja! Igyál velünk!
- Simán. - Igen! Húzd meg!
Ez az! Most te jössz!
- Nem, hagyjuk! - Mi van?
- Nem, inkább sört iszom. - Nem Mr. Rao piája.
Megnősülök. Mondd már neki!
Igyál, te köcsög!
Szép.
- Mit csinálsz? - Meglátod.
Nincs jókedved az esküvőmön?
Rohadékok!
Picsába! Kapjátok be!
- Kibaszott seggfejek! Bassza meg! - Mi történt? Ákas?
Mi van?
A NETFLIX SAJÁT GYÁRTÁSÚ SOROZATA
HOL VAGYUNK?
KOKTÉLOK
- Miért nem hozzák a kaját a pincérek? - Tessék?
Semmi.
Mindjárt jövök.
Nézd! Van zöld csatni.
Ez az első napja. Szerencsét kívántam a nevünkben.
Rendben.
Várj! Hív valaki.
Ákas az.
Igen, mi a helyzet?
Mi? Most? Minden rendben?
Rendben, indulok. Mindjárt jövök.
- Romantikus pillanat. - Bocs, mindenki részeg, téged zavartalak.
Hülye vagy? Elmesélem a gyerekeidnek,
hogy én öltöztettem fel az apjukat az esküvőjén.
- Fogd be! Jól szórakozol? - Igen, remekül.
Jó az ágy. Rugalmas. Már...
- Mi? - Kamatyoltatok?
- Áruld el! - Bocs...
Nem akarod látni a táncot?
Két hónapja azt nézem. Mást nem is csinálok.
Nandiniét még nem láttam.
Nem tudja, hogy én is készültem.
- Komolyan? Szólótánccal? - Igen.
Nagyszerű. Megigazítom a hajadat.
Tudsz táncolni ilyen kézzel?
Én vagyok a vőlegény, minden megteszek.
Hagyd úgy!
Kérdezhetek valamit?
Hátul.
- Kész? - Miért ilyen szűk?
- Vékonynak hiszed magad. - Kapd be!
Egy pillanat. Majd én.
Honnan tudtad, hogy Nadinit akarod elvenni?
Mi a bajod? Milyen bollywoodi kérdés ez?
- Komolyan. - Te és Kávja?
Nem, mármint...
- Nem jött szóba. - Elmondhatod.
Tudom, de csak megkérdeztem. Honnan tudtad, hogy Nandini az igazi?
Három hónapig nem találtunk házat.
- Ez komoly? - Dehogy!
Ez volt az egyik oka, de...
nem tudom. Nem volt semmit különös.
Amikor eszembe jutott, hogy megkérem a kezét, nem idegeskedtem.
Jobban be voltam rezelve nyolcadikban,
amikor össze akartam barátkozni egy lánnyal.
De Nandinivel... Mi lesz a házasság után? Érted?
Ha felteszem a kérdést, miért Nandini?
Jól el tudok vele beszélgetni.
Bármikor, bárhol, bármiről.
Ha veszekedünk, akkor is tudunk beszélgetni.
És ettől...
különleges.
Nandini és én. Ákas és Nandini.
Jó együtt. A legjobb.
Végre.
Mit csinálsz? Miért veszed le?
Mi a fenét művelsz? Még jobban megsérülsz.
- Nem, csak... - Biztos?
- Erre hogy venném fel a zakót? - Jól van. Igen.
Vedd le!
Szia!
- Birjáni? - Igen. Birjáni.
Hogy szerezted?
Rájöttem, ha Kavu nem boldog, legalább a Birjáni Szörny legyen az.
Még nem tálalták a vacsorát. Honnan szerezted?
A vőlegény barátjának minden lehetséges.
Finom?
Köszönöm!
Sajnálom.
Én is.
Komolyan mondom.
Én is.
- Sírsz? - Tessék? Nem.
Tudom, te sírtál.
Szarul éreztem magam. Tényleg.
Helyes.
A nyakkendő csodát tett.
Egyértelmű.
- Viszont beszélnünk kell. - Igen.
Muszáj.
Nem most, később is jó lesz.
Figyelj!
Kivennéd a holnapot?
- Már kivettem. - Mi?
Tényleg?
Mit gondolsz, mit csináltam a telefonon?
- Elég okos vagy. - Különleges barátnőd van.
Kavu? Partiarc?
Meghaltam.
Életben vagy.
- Miért csináltad? - Fogd, ez jó másnaposságra!
Kösz!
Hol vagyunk?
SZULA BORÁSZAT
Hagyd!
- Tessék! Ajándék. - Köszönöm!
- Hogy kerültünk ide? - Csak...
kezdtem azt érezni, elfelejtjük, kik vagyunk.
Lehet, hogy tudod.
Jó visszatérni ismerős helyekre. mert emlékeztetnek arra, ki vagy.
Igazad van. Szétszórt vagyok.
Nem tudok távlatokban gondolkodni.
És önző vagyok.
Tudom, hogy elfoglalt voltam,
és száz dologra figyelek egyszerre. Nyilván elszúrtam egy-két dolgot.
Ami általában velünk kapcsolatos.
És mit gondolsz, miért így van?
Természetesnek veszem, hogy együtt vagyunk. Tudom, hogy így van.
Nem szabadna, de ez az igazság.
Tegnap kellemetlenül éreztem magam.
Tudom, de...
a kellemetlen beszélgetésből jön a megnyugvás.
Tegnap a veszekedés után, amikor ott ültél,
nem ezt a göndör hajú lányt láttam,
hanem téged.
Régóta nem láttalak így.
Nagyon szeretlek.
Őszintén.
Nem tudom, furcsa fájdalmat éreztem a hasamban.
Nem akarom újra átélni.
Tudod, Dhruv?
Nagyon fontos, hogy keményen dolgozzak, és független legyek.
Boldoguljak egyedül.
Nem arról van szó, hogy valamit akarok, vagy sem.
Nem is a vödrös fürdésre gondolok.
Annál sokkal többről van szó.
- Tudom. - Nem hiszem.
Egyértelműnek tűnik,
de szerintem nem tudod, honnan származom.
A szüleim sosem akadályoztak meg semmiben.
Arra tanítottak, hogy jeleskedjek mindenben.
És boldoguljak egyedül.
Őszintén szólva, Kavu, sosem akartalak akadályozni.
Nem, tudom, Dhruv.
Nem azt mondom.
Csak a múltamról beszélek.
Én is most jövök rá dolgokra, ahogy haladunk.
Szeretném, ha támogatnál, bárhogy is döntök.
Mi az?
Azon agyalok, mennyivel másképp nőttem fel.
A szüleim korán rájöttek, hogy okos vagyok.
Az iskolai évek alatt keményen dolgoztattak.
A főiskolán jöttem rá, hogy nem volt gyerekkorom.
Úgy éreztem, ideje szórakozni.
Hidd el, nem mentséget keresek,
de nem élveztem a doktorit. Az elején jó móka volt, ezért kezdtem el.
Nem az ambíció hiányzik belőlem, csak nem szerettem.
Az iskola és a munkahelyem is ugyanolyan volt. Úgy éreztem...
„Mi van? Ennyi lenne az egész?”
Mindegy, most az a lényeg, hogy teljes mértékben irányítsam az életem.
Nem így van.
Nem könnyű, ha a való világban élsz, Dhruv.
Ismerem a múltadat. Megértem, és...
Ezzel is kell törődnöm, nem csak a jövővel.
És fogok is.
Dhruv, van még valami, és én...
Szeretném, ha egyetértenél, függetlenül attól, mi lesz.
Segítenék a családod hitelével.
- Igen, de az a helyzet... - Dhruv!
Jól van.
Köszönöm!
Nem, én köszönöm!
Basszus! Beszélgettünk bizonyos dolgokról.
Az élet az első vagy a karrier.
- Miért tűnik minden közhelynek? - Mert az.
Igazad volt, hogy nem vagyunk különlegesek.
Nagyon keményen kell dolgoznunk, hogy a hétköznapokat különlegessé tegyük.
Megtesszük, ugye?
Dhruv?
Nem veszed észre, hogy másképp látjuk a világot?
Nem lesz könnyű, de folytatnunk kell, ugye?
Mi ez?
Tej?
Fura szaga van.
A szomszédasszony készíthette.
Te voltál?
Báránysült?
Most ez komoly?
Honnan jött?
- A Moonlightból, Momo. - Mi?
Hogyhogy? Nem szállítanak ki.
- Tudom. - Hogy érted? Áruld el!
Felhívtam a tulajt, és megkértem.
Otthon megfőzte, és a fia kiszállította.
Mindjárt sírva fakadok.
Milyen?
Azt hiszem, megromlott.
Mi a baj? Nem gond.
Tökéletes lehetett volna.
Miért vagy szomorú? Kipróbálhatjuk az új kínait.
Menjünk!
Nem kell, hogy tökéletes legyen.
Csak szóljon rólunk!
Menjünk, mert bezár! Aztán csinálhatok zacskós kaját.
- Rántotta? - Azt is én csinálnám.
- Tényleg. - Menjünk!
- Szoktam főzni. - Ja, vajas kenyeret.
Fogd be! Sosem ettél a főztömből?
Ettünk valami csilis izét.
Milyen recept?
A feliratot fordította: Lázár-Ronzka Judit