Bror. Snygg slips.
Tack.
Var köpte du den?
Hon köpte den, från Satellite gallerian i Bombay.
Gav hon dig en Liverpool-slips?
Vilken flickvän.
Hej.
Ska du äta?
-Varför är alla så uppklädda. -Släpp det bara.
Jag vill se vad som bet dig där.
Förlåt. Fan.
Förlåt.
Ta citronen.
Kom igen Kavya. Gör en drink till henne.
-Jag tar den. -Ja, drick.
Nu är det din tur kompis.
-Nej jag vill inte. -Vad menar du?
-Känner inte för det. Jag tar en öl. -Det är min sprit.
Det är mitt bröllop. Snälla, övertala honom.
Drick, idiot.
Såja!
-Vad ska du sätta på? -Vänta så får du se.
Varför är du inte glad? Det är ett bröllop.
Era jävlar!
Fan! Dra åt helvete killar!
-Era jävla djur! Fan, fan! -Vad hände Aakash?
Vad är det?
EN NETFLIX ORIGINAL SERIE
"VAR ÄR VI?"
Drinkar
-Varför hämtar inte servitörerna vår mat? -Vad sa du?
Inget.
-Jag kommer tillbaka snart. -Hmm.
Det finns grön chutney också.
Det är hans första dag så jag önskade honom all lycka, från oss.
Okej.
Vänta, jag får ett samtal.
Det är Aakash.
Ja, vad är det?
Va? Nu? Är allt bra?
Okej, jag kommer direkt. Jag kommer tillbaka snart.
-Det här är ett romantiskt ögonblick. -Förlåt för att alla är fulla.
Säg inte så. Jag ska berätta det här för dina barn.
Att det var jag som tog på er pappas kläder på hans bröllopsdag.
-Var tyst. Visst är det ett bra bröllop? -Ja, det är riktigt bra.
Jag älskar sängarna, de är så gungiga. Har du...
-Vad? -Haft sex?
-Berätta. -Förlåt. Um...
Vill du inte se danserna?
Jag har sett allt de senaste två månaderna. Vad annars har jag gjort.
Jag har inte sett Nandinis dans än.
Och hon vet inte att jag ska dansa för henne.
-Är det sant? En solodans? -Ja!
Det är ju fantastiskt! Dags att fixa dit hår.
Men kommer du kunna göra det? Titta på din hand.
Jag klarar allt, jag är brudgummen.
Låt den vara så.
-Kan du berätta en sak? -Hmm.
Där bak.
-Klart? -Varför är den så tajt?
-För att du tror att du är smal. -Dra åt helvete.
Vänta. Jag fixar det.
Hur visste du att du ville gifta dig med Nandini?
Vad är det för fel på dig? Vad är det för Bollywood fråga.
-Nej, jag är allvarlig. -Du och Kavya?
Nej, jag menar, nej...
-Vi har inte tänkt på det. -Du kan säga det till mig.
Ja såklart att jag kan. Jag bara undrar hur du visste att Nandini var den rätta?
Vi kunde inte hitta ett hus efter att ha kollat i 3 månader.
-Är du seriös? -Nej, jag skämtar.
Det var en av anledningarna. Men...
Jag vet inte. Det var inget... Det var inget stort.
Den dagen jag tänkte på det så var jag inte... nervös.
När jag skulle fråga tjejen som gick i 8:an,
"Vill du bli min kompis?" så var jag mer nervös.
Med Nandini så var det... Vad kommer hända efter att man gift sig? Vet du det?
Och så tänkte jag varför inte Nandini?
Jag kände att jag kunde prata med henne.
Oavsett tid, plats och om allting.
Även om vi tjafsar så kan jag prata med henne. Förstår du?
Och det gör det hela...
väldigt heligt.
Det är jag och Nandini. Det är Aakask och Nandini.
Det är roligt. Det är det bästa.
Äntligen.
Uff.
Vad gör du? Varför tar du av den?
Vad i helvete gör du? Din arm kommer bara bli värre.
-Nej det kommer den inte. -Är du säker?
-Hur ska jag annars ta på mig kavajen? -Okej, bra.
Ta av den.
-Briyani? -Japp, Briyani.
Hur fick du tag på det?
Jag insåg... att om jag inte kan göra min Kavu glad,
så kan jag åtminstone försöka att göra min biryani monster glad.
Men de har inte börjat servera mat än. Hur lyckades du?
Jag är kompis med brudgummen så allt är möjligt.
Är det gott?
Tack.
Jag ber om ursäkt.
Jag vill också be om ursäkt.
Jag menar det.
Jag menar också det.
-Gråter du? -Va? Nej!
Jag vet att du grät.
Jag kände mig som skit.
Det borde du.
Slipsen har gjort susen.
Helt klart!
-Men förutom det så måste vi prata. -Ja.
Det måste vi.
Vi behöver inte prata här, utan vi kan prata sen.
Hmm.
-Lyssna. -Hmm.
Kan du ta ledigt imorgon?
-Jag har redan gjort det. -Va?
-Är det sant? -Hmm.
Varför skulle jag annars hålla på med mobilen?
-Du är smart trots allt. -Du har en toppen tjej.
Kavu? Party pinglan?
Jag är helt död.
Du är inte död.
-Varför gjorde du det där? -Här, drick. Det är bra mot baksmällan.
Tack.
Var är vi?
SULA VINGÅRDAR
Glöm det.
-Här. En souvenir. -Tack.
-Varför är vi här? -Bara...
Jag kände att vi glömmer bort oss själva.
Och du vet redan,
att det är bra att komma till bekanta platser,
för de platserna får en att inse vem man verkligen är.
Och du har rätt. Jag är inte så bra på att vara organiserad.
Och jag vet inte varför men jag kan inte se helheten.
Jag är självisk också.
Jag vet att jag har haft fullt upp
och jag har haft 100 bollar i luften.
Så allt är inte ditt fel.
Men på något sätt så slutar allt med att handla om oss.
Och...
Varför tror du att det är så?
För att jag tar oss för givet.
Jag vet att jag gör...
Jag vet att jag inte borde göra det men det gör jag.
Det var riktigt obekvämt igår kväll.
Jag vet, men...
bekvämligheten kommer från de obekväma situationerna.
Igår efter bråket, när jag såg dig sitta där
så såg jag inte bara en tjej med lockigt hår sitta där
utan jag såg dig.
Och jag såg dig efter väldigt lång stund.
Jag älskar verkligen dig.
Genuint.
Jag vet inte. Det var konstiga magsmärtor...
och jag vill aldrig ha den känslan igen.
Vet du, Dhruv?
För mig är det viktigt att jobba hårt och vara självständig.
Vara självförsörjande.
Och det handlar inte om att jag vill ha något eller inte vill ha något
eller duscha med en hink och en mugg.
Det är... mycket mer än det.
-Jag vet. -Nej, jag tror inte att du gör det.
Jag vet att det känns uppenbart men
men jag tror inte du förstår varför jag känner så.
Mina föräldrar hindrade aldrig mig från att göra något.
De lärde mig att alltid överträffa mig själv i allt jag gör.
De lärde mig också att vara självförsörjande.
Kavu, min intention har aldrig varit att hindra dig från något.
Nej, Jag vet, Dhruv. Jag...
Jag säger inte det. Jag bara...
Jag bara berättar till dig hur jag känner.
Jag försöker också lista ut allt det här längs vägen.
Jag behöver bara din support oavsett vad jag gör.
Vad hände?
Nu börjar jag tänka på hur annorlunda min uppväxt var.
Redan vid tidigt ålder så förstod mina föräldrar att jag var smart.
Så de pressade mig mycket för att plugga mer och mer i skolan.
När jag började på högskolan så insåg jag att jag inte haft någon barndom.
Det var då jag kände att det är dags att ha roligt.
Tro mig när jag säger det här, och inga ursäkter,
men jag gillade inte mina doktorandstudier.
Det var såklart roligt i början och det var därför jag började.
Men det var... Jag är inte oambitiös utan...
jag gillade inte det.
Det kändes som skolan, det kändes som mitt jobb,
Det bara kändes...
Är detta allt?
Men nu hur som helst så handlar det om att leva ett liv
där jag själv kan kontrollera takten.
Det funkar inte så.
Det är inte så lätt därute i det verkliga livet, Dhruv.
Jag förstår hur du känner dig. Och...
Jag måste börja bry mig på det här också än att bara fokusera på framtiden.
Och jag ska.
Dhruv, det är en annan sak och jag...
Jag vill bara att du håller med mig oavsett vad som händer.
Jag vill hjälpa dig betala tillbaka ditt lån till din familj.
-Ja, men saken är... -Dhruv
Okej, visst.
Tack.
Nej, tack ska du ha.
Fan, vi har börjat prata om de sakerna.
Livet före ens karriär och karriär före livet.
-Varför låter allt som en kliché? -För att det är en kliché.
Du hade rätt när du sa att vi inte är extraordinära personer.
Vi måste jobba extra mycket för att varje dag ska vara speciell.
Visst kommer vi göra det?
Dhruv?
Inser du att vi tittar på världen från två helt olika håll?
Det kommer inte bli lätt men... vi måste kämpa på, eller hur?
Vad är det här?
Är det mjölk?
Det luktar konstigt.
Jag tror att grannen har lagat något.
Har du gjort något?
Fårkotletter?
Är du seriös?
Vart kommer det här ifrån?
-Från Moonlight. -Va?
Men hur? De har inte hemkörning.
-Jag vet. -Vad menar du, jag vet? Berätta.
Jag ringde ägaren och frågade honom.
Så han lagade det hemma och hans son hämtade det hit.
Varför gråter jag inte?
Hur smakar det?
Jag tror att den blivit dålig.
Vad hände? Det är lugnt.
Det här kunde ha blivit helt perfekt, eller hur?
Varför är du ledsen? Ska vi kan testa det nya Kina-stället?
Kom så går vi.
Det är inte menat att det ska vara perfekt.
Det är menat att det ska vara vi två, eller hur?
Vi måste gå, det stänger snart. Annars så måste jag laga nudlar.
-Äggröra då? -Ja, jag måste laga det också.
-Visst. -Kom så går vi.
-Jag kan också laga mat. -Ja, smörgåsar.
Va tyst! Har du någonsin ätit något jag har lagat?
Vi åt ju den där kalla...
Vad är det för recept?
Undertexter av: Polla Rouf