PROPUSNICA ZA ZRAKOPLOV
PUTOVNICA
-Bok, Momo. Gdje si? -U donjem rublju.
Molim? Dolazim na autobusnu postaju za 15 minuta, Dhruve.
Petnaest? Ali… Trebala si stići u 7 h!
Autobus je brzo vozio.
Stižem za deset minuta. Ostani ondje. Dolazim.
Jebiga!
Ne, samo tren.
-Halo? -Bok. Pogledaj. Hajde, pogledaj.
Što? Čiji je ovo broj?
Vozačev broj. Telefon mi se ispraznio, ljubavi.
Pogledaj nadesno. Jebote, Kavu, to je lijevo.
Desno!
-Bok! -Bok, Dhruve!
Dođi!
Ti dođi ovamo. Čekao me.
Dao mi je telefon. Dođi ovamo, molim te.
Prtljaga mi je ovdje. Bilo bi nezgodno.
Jebiga, ja ću doći tamo. Oprosti, brate. Idem k njoj.
-Izvoli. -U redu.
Nakon 14 mjeseci!
I beskrajnog planiranja putovanja od Nagpura do Finske…
-Evo nas! -Evo nas.
Jesi li ponijela grickalicu za nokte?
NETFLIXOVA SERIJA
PRVA EPIZODA KRUGOVI
Što buljiš? Ništa strašno, budalice.
Baš mi je neugodno.
Ali zašto? Trebalo bi biti prihvatljivo hodati s ljubavnim ugrizima.
A ovo je baš lijepo i sočno mjesto za njih.
Nedostajao si mi, Dhruve. Već sam se naviknula da nisi uz mene.
Nije mi drago.
I ti si meni nedostajala.
Hvala ti što si došla.
I što se sa mnom želiš preseliti u Bombaj.
Hvala ti što mi uvijek daješ potporu.
Tako si draga.
FINSKA MJESEC DANA RAZDVOJENOSTI
KAKO SE RIJEŠITI MIŠEVA
Što ima? Sve u redu?
Kavu, vratio se.
Tko?
-Onaj miš. -Opet? Kako uspijeva preživjeti vrijeme?
Nemam pojma.
Cimer se vratio?
Ne, nije još.
Pitao si ga kad se vraća?
Nisam.
Pitaj ga, Dhruve.
Jedva da mi i odgovara na pitanja. Neka ide dovraga.
Javi se Sanketu. Pitaj ga je li slobodan.
On i žena imaju svoj raspored.
Do 20,30 h večeraju, gledaju televiziju,
peru zube i idu spavati.
Sanketov kućni život je prava stvar.
Njegov poslovni život je prava stvar.
S 30 godina vodi najveći statistički labos u Finskoj.
Jebeno čudesno.
I ti ćeš tako. I na poslu i kod kuće.
Otišao si tek prije mjesec dana.
Već je prošao mjesec?
-Hej! -Reci mi što se zbiva u Nagpuru.
-Razgovarali smo prije sat vremena. -Pa?
Ništa.
Došle su djevojke.
Tulumarite?
Došle su Nupur i Gautam, pa sjedimo i pričamo.
Baš lijepo.
U redu je.
Ne želiš se provoditi jer sam ja ovdje sam?
-Glupost. -Da? Varam se?
Možda…
Ne.
-Vidiš? Znao sam. -Nisam ti to željela nabijati na nos.
Ništa mi nisi nabila. Baš si draga.
Samo ti uživaj.
Stavi fotke na Instagram, storyje, što god želiš.
Hashtag ZločestaCura.
Hashtag NazadniUjak.
-Čujemo se. Bok. -Bok.
KERALA SADAŠNJOST
Dhruve, zašto nismo otišli na razgledavanje brodom kao i svi turisti?
Želim osjetiti lokalni život.
A za to moramo putovati s lokalcima.
Željela sam nešto posve drugo.
U Munnaru ćemo putovati onako kako ti želiš. Obećavam.
Dobro.
Alappuzha.
Alappuzha!
Zarolaj jezik.
Alappu… zha!
…ppuzha!
Zarolao sam jezik! Alappu… zha!
Zaboravi.
Imaš prednost kad dolaziš iz Maharashtre.
Nisi ni sa sjevera, ni s juga,
ali razumiješ hindi i možeš izgovarati južnoindijske riječi.
Dobro. Oduševit ćeš mojeg oca.
Spomenut ću to kad budemo razgovarali o braku.
Lagana tema. Da malo smanjim napetost.
Mudro, zar ne? Jako mudro.
Da, sigurno će pristati da se udam za tebe.
To!
Onda kad si rekao da nećeš seks preko telefona jer si upravo odgledao pornić.
Da, sjećam se. Uzrujala si se jer sam rekao da je tako produktivnije.
Da, koji kurac?
-Gospodine, izvolite. -Bok!
Dvije Americano kave, jedna grande i jedna velika.
Sve su iste veličine.
U redu je, neću.
-Da? Dobro. -Da.
Jedna grande s malo mlijeka sa strane.
Možete uzeti cappuccino.
Cappuccino mi ima previše mlijeka. Samo malo mlijeka sa strane.
Momo, jesi li primijetio da „da“ i „u redu“ govoriš s naglaskom?
To je baš kul.
Mislio sam da neću promijeniti naglasak, ali ovako mi je zgodnije.
Umjesto da im ponavljam, rabim njihov dijalekt.
Tako mi je… jednostavnije.
-Promijenio si se, Dhruve. -Stvarno?
Što se promijenilo?
Svašta. Očito, način na koji govoriš.
Samouvjereniji si. Lijepo si dotjeran.
U dobroj si formi.
Doista? U redu.
Rekao sam ti već. Ondje ljudi ne rade kao konji.
Vole imati život izvan posla. Zato su svestraniji.
Samo sam preslikao njihov pristup životu.
-Ali i dalje nemaš pojma o plesu. -Nisam tako loš. Gluposti!
A ti si ista. Posve ista.
Sigurno se nešto promijenilo. Doznat ćemo s vremenom, ali…
Ista si osoba.
Gdje nam je kava?
Jebiga, Kavu, ismijala si moje plesanje.
Šalio sam se. Što se dogodilo?
Dhruve, već šest mjeseci ne pijem kavu.
Dobro.
Zašto mi nisi rekla?
Htjela sam reći kad se nađemo, ali nikad nismo zajedno.
Znaš što se dogodilo.
Trebali smo se naći ljetos. Sve smo isplanirali.
Morao sam iznenada otići u Prag.
Nisam mogao odbiti.
Mogli smo se naći i ranije.
Rekao si: „Ne dolazi. Ovo mi je zadnji mjesec stipendije.“
A onda si je produžio šest mjeseci.
A onda kad sam te pozvao da dođeš,
ali nisi došla jer je bio kraj godine?
I to se dogodilo, zar ne?
Četrnaest mjeseci.
OSAM MJESECI RAZDVOJENOSTI
Neki je tip buljio u mene dok sam trčala,
no to nije razlog da mi kupiš godišnju pretplatu na teretanu.
Zeznuo je. Ujak nije trebao to učiniti.
-Trebao je razgovarati s njim. -Trebao me pitati.
Ni ne znam hoću li ostati godinu.
Tako je.
Dhruve, radiš li nešto drugo dok razgovaramo?
Barem skini naočale. Sve vidim u odrazu.
E-pošta za statistički simpozij.
Iduće godine održava se u Kerali.
Poruka za ranu prijavu.
-Možda se možemo ondje vidjeti. -Ne, vidjet ćemo se prije.
Kakva gnjavaža. Što ako se odveže pred svima?
Uloga Aryabhate bila bi prava katastrofa.
Istina.
Kakva drama samo da oduševim povjerenstvo za stipendije.
Slušaj, samo pričaj dok ne dođem do sobe.
-Mislim da roditelji spavaju. -Dobro.
Jebote, nisam ti rekao…
Ovaj sam se tjedan ubio od posla.
Sve sam morao odraditi.
Pripremio sam dobru prezentaciju.
A jučer, kad smo je održali…
Nećeš vjerovati. Svidjela im se, ali…
Razgovarali su samo sa Sanketom!
Osjećao sam se odbačeno.
Pušiona, Momo.
Ali jučer se dogodilo nešto sjajno.
Susreo sam nekog iz AMEX-a.
Osnivaju tim za istraživanje i razvoj s IMRC-om u Bombaju.
Razvijaju softver za modeliranje prevara.
Bit će zanimljivo. Jebeno zanimljivo.
Dobra vijest.
Ovdje sam, mama.
-Čula sam nešto, pa sam se probudila. -Ja sam. Pođi spavati.
Dobro. Nemoj još dugo, Kavya.
Opet se skrivaš?
Da, tako je osjetljiva.
Budi se i na najmanji šum.
Živjeli su tako lijepo, a sad im ovdje smetam.
Zašto ne ideš ranije leći?
Ne ide to tako, Dhruve.
Imam svoje navike.
Ali i oni imaju svoj životni ritam.
Jedno je otići do roditelja na praznike i vratiti se.
Drugo je kad živiš s njima.
Imaš 29 godina i sad ti nije lako živjeti s roditeljima, zar ne?
Da.
Bio si mi najbolji cimer.
Bio? Kako to misliš, „bio“?
Opet ćemo živjeti zajedno.
Ne budeš li me zanemarivao.
I sigurno ne nastaviš li se hraniti nezdravo.
Kunem ti se, baš sam spremao salatu.
Prekinut ću. Bok, volim te.
I ja tebe.
KERALA SADAŠNJOST
Imam osjećaj da ne želimo priznati da starimo.
I da već nekoliko mjeseci škripi u našem odnosu.
-Kako to misliš, „škripi“? -Ništa.
Daj, reci mi!
Pritisak je prejak, Dhruve.
Otvorila si temu, onda je završi.
Jako mi se piški.
Taj pritisak?
Ondje. Može?
-Valjda. -Zar ne?
-Držat ćeš stražu? -Naravno. Slobodno idi piškiti.
Neki su tipovi u čamcu.
Što rade?
Ne znam. Sjede. Zašto te to zanima?
Nepristojno!
Kad sam rekla „škripi“, mislila sam na to da smo u takvoj gužvi
da samo prenosimo novosti jedno drugome.
Zapravo ne razgovaramo, razumiješ?
Da.
Ali…
I udaljenost je važan čimbenik.
Danas, kad smo licem u lice,
ne može doći do nesporazuma.
Ne možeš za sve kriviti udaljenost.
Važna je namjera, a toga nije bilo.
Sranje! Oni tipovi dolaze ovamo. Šuti.
-Molim? -Sranje!
Hej, brate!
-Bok! -Mogu se spojiti na net preko tebe?
Ne engleski. Ne malajalamski!
Engleski?
Imaš net? Treba mi za Fortnite.
Nemam mobitela. Nemam veze! Nemam signala.
Ne radi.
Kakav lažov. Sere da nema interneta.
Nek' se jebe. Vrati se.
-Što je želio? -Gotova si?
Ne, još piškim.
Budalo!
GLASOVNA PORUKA DHRUV
Hej, Kulkarni, kako si? Danas mi je sjajan dan.
Rano ujutro sam trčao,
a onda sam bio na doručku s AMEX-om
radi dogovora prije dolaska u Bombaj.
Imao sam nešto vremena, pa sam kupio tofu puricu.
Tofu koji ima okus po purici.
Pojeo sam je s pirjanim povrćem.
Prva liga. Fantastično!
Kamo ideš?
Vodim mamu u bolnicu. Nije ti rekla?
I ja sam trebala ići.
Rekao sam joj da te ne muči. Idemo mi.
Oče, pa nisam gošća ovdje!
Dobro, dušo. Možeš ići s njom. Kavya!
Kavya, slušaj!
Kavu, znaš što se još dogodilo danas?
Imali smo sjajan sat na tečaju bolivudskog plesa.
Jedan, dva, tri, četiri, pet, šest, sedam, osam…
Bio mi je to šesti sat. Ana je rekla da više nisam početnik.
Rekao sam joj
da tip koji od djetinjstva gleda Boogie Woogie
nikad nije ni bio početnik.
Našalio sam se, znaš.
DA PITAM SAHILA O POVRATKU U BOM…
-Ekipa, pozdravite Kavyu. -Bok!
BOK! ZABAVITE SE!
-Što je? -Kako to misliš?
Zašto buljiš?
Lijepo je gledati te kako radiš nešto prvi put.
Da?
Ne, imaš pravo.
Jebiga… ovo što ću sada reći
možda djeluje kao da paničarim,
ali nije tako.
Čemu ovaj uvod? Reci mi!
Manje smo se voljeli?
To ili…
Zaboravili smo koliko smo se voljeli?
Da. To je bilo to.
Počela sam razmišljati…
Dok si bio u Bangaloreu, stalno smo se svađali.
A dok si bio u Finskoj, nismo se svađali.
Svi su razgovori išli: „Dobro, u redu, kul.“
Vodili smo zasebne živote.
Ali onda sam pomislila da je to gore od svađe.
Možda smo prestali mariti jedno za drugo.
Ne, dušo, nije to.
Očito je da marimo jedno za drugo i volimo se.
Zar ne?
Što? Mi…
Jebote, zamalo sam dobio infarkt!
Naravno da je tako.
Ali…
Barem razgovaramo o tome…
-To je dobro. -Možda se to događa u vezama.
Svađamo se, riješimo to,
a onda se opet svađamo i tako sve ukrug.
Da, ali ako je tako…
Kako ići naprijed?
Ovisi o tome s kim se vrtiš u krugu.
Prijevod titlova: Vedran Pavlić