OMBORDSTIGNINGSKORT
PASS
-Hei, Momo. Hvor er du? -I undertøyet.
Hva? Jeg er ved busstoppet om et kvarter, Dhruv.
Et kvarter? Du skulle være her klokka 07,00!
Bussen kjørte om natten.
Faen. Jeg er der om ti minutter. Ikke rør deg.
Faen!
Nei, et øyeblikk.
-Hallo? -Hei! Se her. Kom igjen.
Hvor? Hvem sitt nummer er dette?
Sjåføren. Mobilen min døde.
Se til høyre. Faen, Kavu, det er venstre.
Dette er høyre!
-Hei! -Hei, Dhruv!
Kom!
Kom hit du. Han ventet på meg.
Han ga meg mobilen sin. Kom hit du.
Bagasjen min er her. Han blir lei seg.
Faen. Jeg kommer dit. Beklager. Jeg går dit.
-Her. -Greit.
Etter 14 måneder!
Etter å ha planlagt Nagpur-Finland tusen ganger…
-Her er vi! -Her er vi.
Tok du med en neglesaks?
EN NETFLIX-SERIE
Hva glor du på? Det er ikke så farlig, dumma.
Det er så pinlig!
Hvorfor det? Det burde være godtatt å gå rundt med sugemerker.
Og dette er en fin og saftig plass, ikke sant?
Jeg har savnet deg, Dhruv. Og jeg ble vant til å ikke ha deg der.
Det liker jeg ikke.
Jeg savnet deg også, Kavu.
Takk for at du tok turen.
Takk for at du flytter til Bombay med meg.
Takk for at du alltid stiller opp.
Du er så skjønn.
ADSKILT I 1 MÅNED
BLI KVITT MUS UTEN Å DREPE DEM
Hva skjer? Er alt i orden?
Kavu, han kom tilbake.
Hvem er "han"?
-Den musa. -Igjen? Hvordan overlever han været?
Jeg aner ikke.
Er bofellen tilbake?
Ikke enda.
Spurte du når han kommer?
Nei.
Spør ham, Dhruv.
Kavu, han svarer med knapt to ord. Han kan dra til helvete.
Send melding og spør om Sanket er ledig.
Han og kona har en annen timeplan.
Innen 20,30 har de spist middag, sett TV,
pusset tennene og sovnet.
Sankets hjemmeliv er målet.
Kavu, arbeidslivet hans er målet.
Han er 30 og driver den største statistikklaben i Finland.
Det er jævlig flott.
Du klarer det, Dhruv. På jobb og hjemme.
Du har bare vært borte i en måned.
Har det gått en måned alt?
Jøss.
-Hei! -Fortell mer om livet i Nagpur.
-Vi snakket for en time siden. -Og så da?
Ingenting.
Jentene kom.
Er det fest?
Ja. Altså, Nupur fikk dem bort, og vi sitter bare og prater.
Det er hyggelig.
Det er helt greit.
Har du ikke lyst å ha det gøy fordi jeg er alene?
-Tøv. -Er det? Tar jeg feil?
Kanskje
ikke.
-Jeg visste det. -Jeg ville bare ikke gni det inn.
Men du gjorde ikke det. Det var pent av deg.
Bare kos deg.
Legg ut bilder på Instagram, last opp historier, gjør som du vil.
#Rampejente.
#RegressivOnkel.
-Greit. Ha det. -Ha det.
KERALA NÅTID
Dhruv, hvorfor tar vi ikke husbåtomvisningen som normale turister?
Jeg ville kjenne på det lokale livet.
Da må vi reise med lokalbefolkningen.
Jeg ville gjøre det motsatte.
Når vi drar til Munar, reiser vi sånn du vil. Lover.
Greit.
Alappuzha.
Alappuzha!
Du må rulle tungen.
Alapp…zha!
…ppuzha!
Jeg rullet tungen! Alappu…zha!
Glem det.
Det er én fordel ved å være fra Maharashtra.
Du er verken fra nord eller sør,
men du forstår hindi og kan uttale sør-indiske ord. Fantastisk!
Bra. Faren min blir imponert.
Når det diskuteres ekteskap, skal jeg nevne det.
Det er spøkefullt. En avslappet stemning.
Smart, ikke sant?
Han sier sikkert ja til å gifte seg med deg.
Ja!
Den gangen du sa nei til telefonsex fordi du akkurat hadde sett porno.
Jeg husker det. Du ble opprørt, for jeg sa det var mer produktivt.
Ja. Hva faen?
-Vil du bestille? -Hei!
Får vi to americanoer, én grande og én stor?
Vi har bare én størrelse.
Det er greit. Jeg vil ikke ha.
-Ikke? Greit. -Nei.
Én grande og litt melk ved siden av.
Du kan ta en cappuccino.
Det er litt for mye melk for meg. Bare gi meg litt melk ved siden av.
Momo, har du merket at du sier "ja" og "greit" med aksent?
Det er ganske kult.
Jeg trodde jeg ikke ville bytte aksent, men det handler om hva som er beleilig.
I stedet for å gjenta ofte, hvorfor ikke snakke deres dialekt?
Det gjør det bare… enkelt?
-Du er annerledes. -E jeg?
Hva har endret seg?
Mye rart. Måten du snakker på, så klart.
Du er mer selvsikker. Du er bedre kledd.
Du er veltrent også.
Synes du det? Ja vel.
Jeg har sagt det før, ikke sant? Der borte jobber ikke folk livet av seg.
De liker å ha et liv utenfor jobben. Det er derfor de er mer balanserte.
Jeg så bare malen deres og kopierte dem.
-Og likevel kan du ikke danse. -Jeg er ikke så ille. Tøv!
Du er akkurat den samme.
Noe må ha endret seg. Vi finner det vel ut med tiden, men
du er den samme.
Hvor er kaffen vår?
Faen, Kavu. Du gjorde narr av dansingen min.
Jeg tullet. Hva skjedde?
Jeg droppet kaffe for seks måneder siden.
Greit.
Hvorfor sa du det ikke?
Trodde jeg skulle det da vi møttes, men vi gjorde ikke det.
Du vet jo hva som skjedde.
Vi skulle møtes forrige sommer. Alt var planlagt.
Jeg måtte plutselig dra til Praha.
Jeg kunne jo ikke si nei.
Vi kunne ha møttes før det.
Du sa: "Kavya, ikke kom nå. Det er siste måned jeg får tilskudd."
Som ble utvidet med seks måneder.
Og hva med da jeg ba deg komme,
og du sa det var slutten av året og du ikke kunne?
Det skjedde også.
Fjorten måneder, Dhruv.
ADSKILT I 8 MÅNEDER
Bare fordi en fyr stirret mens jeg jogget,
kan han ikke gi meg årsmedlemskap på treningssenter.
Det er sykt. Han burde ikke gjort det.
-Han burde snakket med ham. -Han burde ha spurt meg.
Jeg vet ikke om jeg skal være her i et år.
Akkurat.
Dhruv, scroller du over ansiktet mitt?
Ta iallfall av deg brillene. Jeg ser speilbildet.
Det er en e-post til samlingen.
De vil gjøre det i Kerala neste år.
E-post for tidlig registrering.
-Kanskje vi endelig kan møtes da. -Nei, vi møtes før det.
Faen. Så kjipt. Hva om den løsner foran alle?
Aryabhata-kostymet mitt hadde blitt en diger fiasko.
Sant.
Herregud, for et drama. Bare for å få tilskudd.
Bare fortsett å snakke til jeg er på rommet.
-Jeg tror foreldrene mine sover. -Ja.
Å, faen, jeg glemte å si det.
Denne uken jobbet jeg ræva av meg,
og jeg måtte gjøre alt.
Jeg laget presentasjonen, og var fornøyd.
Så, i går, da vi presenterte det…
Du kommer ikke til å tro det. De elsket det, men
de snakket bare med Sanket!
Jeg var så deppa.
Så kjipt, Momo.
Men noe fint skjedde i går.
Jeg møtte noen fra AMEX.
De skal sette sammen et FoU-team med IMRC Bombay.
De utvikler svindelmodell-programvare,
og det blir jævlig interessant.
Så bra.
Jeg er her, mamma.
-Det kom en lyd, så jeg våknet. -Det var meg. Legg deg.
Greit. Du må legge deg snart, Kavya.
Lyset av igjen?
Ja. Hun er for følsom.
Hun våkner av den minste lyd.
De hadde et flott liv, og her forstyrrer jeg dem.
Kan du ikke legge deg tidligere?
Det fungerer ikke sånn.
Jeg har også vaner.
Ja, så de har også vaner.
Det er én ting å dra hjem, bo hos foreldrene på ferie og dra.
Det er annerledes å bo med dem.
Du er 29, og det er vanskelig å bo hos foreldrene, ikke sant?
Jepp.
Du var den beste å bo med.
Var, for faen?
Vi fortsetter i fremtiden.
Ikke om du scroller over meg.
Absolutt ikke om du fortsetter å spise usunt.
Jeg skulle til å lage salat. Jeg sverger.
Greit. Jeg bør legge på. Ha det. Elsker deg.
KERALA NÅTID
Jeg føler at vi ikke vil innrømme at vi blir eldre.
Sånn vi ikke vil innrømme at det har vært rart de siste månedene.
-Hva mener du med "rart"? -Ingenting.
Si det!
Det er bare for mye press, Dhruv.
Du begynte samtalen. Avslutt den i det minste.
Jeg er så tissetrengt.
Det presset?
Der borte. Går det bra?
-Burde det. -Ikke?
-Du står vel vakt? -Så klart. Bare tiss.
Noen lokale er her med båt.
Hva gjør de?
Vet ikke. Sitter. Hvordan det?
Uhøflig!
Da jeg sa "rart", mente jeg at vi hadde det så travelt
at vi bare oppdaterte hverandre annenhver dag.
Vi snakket ikke egentlig sammen.
Nei.
Men
avstanden er også en stor faktor.
I dag, når vi er sammen,
føler jeg at det ikke blir feilkommunikasjon.
Du kan ikke skylde alt på avstanden.
Det handler om hensikt, og den var ikke der.
Faen. Gutta kommer hit. Ikke si noe.
-Hva? -Faen!
Hallo!
-Hei! -Får jeg låne nettet ditt?
Ikke engelsk. Ikke malayalam!
Engelsk?
Har du hotspot? Til Fortnite.
Ingen mobil. Ikke noe nettverk!
Dødt.
For en løgner. Sa noe dritt om at han ikke hadde nett.
Faen ta ham. Kom tilbake.
-Hva ville han? -Ferdig?
Nei. Jeg tisser enda.
Dumma!
TALEMELDING DHRUV
Hei, Kulkarni. Hva skjer? Jeg hadde det så fint i dag.
Jeg jogget tidlig om morgenen,
og så hadde jeg frokostmøte med AMEX-folkene
for å ferdigstille teamet før jeg flytter.
Etterpå hadde jeg en time fri, så jeg kjøpte tofulkun.
som er laget av tofu, men smaker kalkun.
Jeg spiste det med sauterte grønnsaker.
Det var helt fantastisk!
Hvor skal du?
Tar med moren din på sykehuset. Sa hun ikke det?
Jeg kom tidlig for å være med.
Jeg sa hun ikke skulle plage deg. Vi drar.
Hvorfor behandler du meg som en gjest?
Greit! Du kan bli med henne. Kavya!
Kavya, hør her!
Kavu, vet du hva mer som skjedde?
Vi hadde en power-time i Bollywood-dansetimen.
Én, to, tre, fire, fem, seks, sju, åtte.
Én, to, tre, fire…
Det var min sjette time, så Ana sa at jeg ikke er nybegynner lenger.
Jeg sa
at han som har sett Boogie Woogie siden barndommen,
aldri var nybegynner.
Det siste var en spøk, i tilfelle… Du vet.
DHRUV, BURDE JEG SPØRRE SAHIL OM Å FLYTTE TIL BOM
-Kan dere si hei til Kavya? -Hei!
Hei, folkens! Ha det gøy!
-Hva er det? -Hva mener du?
Hvorfor stirrer du?
Det er fint å se deg gjøre noe for første gang.
Ja?
Nei, du har rett.
Det jeg er i ferd med å si,
virker kanskje som om jeg har panikk,
men det er feil.
For en oppbygging. Si det!
Var vi mindre forelsket?
Var det det, eller
hadde vi glemt hvor høyt vi elsket hverandre?
Ja. Det var det.
Jeg hadde faktisk begynt å tenke…
Vi kranglet sånn da du var i Bangalore.
Og da du var i Finland, kranglet vi knapt.
Alle samtalene våre var "greit, fint, kult".
Ja, vi hadde våre egne liv.
Ja, men… så tenkte jeg at det var verre enn å krangle.
Jeg trodde kanskje at vi sluttet å bry oss om hverandre.
Nei, det er ikke sånn.
Vi bryr oss om hverandre. Vi elsker hverandre.
Ikke sant?
Hva er det? Vi…
Faen, jeg fikk nesten hjerteinfarkt!
Klart vi gjør.
Men
vi snakker iallfall om det.
-Det er fint. -Kanskje slikt skjer i forhold.
Vi krangler, finner ut av det,
så krangler vi igjen, og går rundt i samme ring.
Ja, men om det er sånn,
hvordan går man videre?
Det kommer vel an på hvem du går i ring med.
Tekst: Heidi Rabbevåg