Hvad er der?
Ingenting.
Når onkel Murli kom hjem fra London, ved du så, hvad han havde med?
-Hvad? -Chokolade.
Da onkel Murli kom hjem fra Bangkok for anden gang,
ved du så, hvad han havde med?
-Køleskabsmagneter. -Nej.
Chokolade.
-Hvad er din pointe? -Den er,
at han gav chokolade til alle, og det var så det.
Ingen spekulerede over, hvad de andre fik.
Ved ikke at give chokolade, er vi bedre end hele Vats-klanen.
Du køber gaver i Kochi og hævder, de er fra Finland.
-Det er også fup, ikke? -Du skulle nødig snakke.
Hvad skete der i går aftes?
Tændte kort for aircondition.
Da jeg stod op, måtte jeg tø mine klunker op.
-Jeg ved det. Mine… -Brystvorter?
-Højere? -Undskyld.
-Men, for fanden! -Hey.
Er det en god gave til onkel Shenoy? Min fars ven fra kontoret.
Kan du beskrive ham lidt mere?
Han har et modermærke under næsen på størrelse med en knap.
Køber du en gave eller leger detektiv?
Fandens!
Se lige her.
Virkelig? Alle dem?
-Alle dem? -Ja.
Gaver til huset.
Skal vi købe noget til familien?
Nej, jeg vil ikke være en kliché!
EN NETFLIX-SERIE
Hurtigt, Dhruv. Den er næsten 14,30.
Jeg skal snakke med Sahil om Bombay.
Kan du ikke udsætte det?
Hvordan kan jeg det? Det er ubehøvlet. Jeg ringer.
Hvor? På gaden?
Du kan ikke holde ferie i ro og fred, vel?
Ikke når jeg skal tvinge et job ud af dig.
Lige til sagen. Ingen hygge.
Jeg tiggede dig om at sende mig til Nagpur,
og nu vil jeg tilbage til Mumbai, men…
Jeg er god til salgsstrategier og…
Ja. Vi vil gerne have dig tilbage.
-Stop med at sælge dig selv. -Hvad?
Ja. Bare kom tilbage.
Det er… Det er fantastisk.
-Men der er et men? -Okay.
Du kan ikke lave salgsstrategi.
Jeg har lige hyret en til det. Du kan stå for driften.
Samme anciennitet.
Det er ikke så målrettet som salgsstrategi.
Du bør tage det.
Vi kan snakke om din overflytning til salgsstrategi senere.
Okay… Så du tager det?
Jeg kan ikke forklare det, men…
De sidste seks måneder har jeg forberedt mig på stillingen,
og jeg gjorde det klart, at jeg ville have den tidligt.
Med mit arbejde og min hensigt i mente, burde jeg få stillingen,
og det giver ikke mening at tage en anden.
Okay.
Så hvad ønsker du?
Jeg er taknemmelig for, at du gør dette,
jeg ved, du har travlt.
Drift vil ikke gøre mig glad.
Jeg vil så gerne have salgsstrategi.
Og hvis du ikke får det?
Bad han dig sige op?
Nej.
Sagde du, du ville sige op?
-Jeg indikerede det. -Men hvorfor?
Hvis driften ikke er nok, kan du arbejde i Nagpur.
-Og have langdistance for evigt? -Undskyld. Det var dumt.
Jeg tænkte ikke.
Er jeg for kompromisløs, Dhruv?
Som i?
-Jeg er blevet meget aggressiv. -Du er ikke svag.
Han er chefen, men du kan ikke altid være enig med ham.
Det var sejt gjort, Kavu.
Sådan er jeg ikke, vel? Hvorfor gjorde jeg det?
Kavu, indtil for to år siden
arbejdede du konstant.
Og nu, på en café midt i din vilde ferie,
havde du en jobsamtale og sparkede røv.
Skat, det er udvikling.
Gav det overhovedet mening?
Glem det.
Se på holdningen. Det er udvikling.
Løgner. Kom nu. Vil du købe andet?
Hele krydderier! Sanket elsker det lort.
Jeg skal på toilettet.
-Kan du se dem? -Nej.
Han sagde, han var her.
Jeg skal på toilettet.
-Men hvordan… -Bare find dem.
Dødvandene…
Mange folk tror, at vandet strømmer baglæns.
-Så det er ikke… -Hvad mener du?
Jeg vil aldrig…
Hej. Jeg er Kavya, Dhruvs kæreste.
Han skulle lige på toilettet…
-Goddag? -Du er ikke Sanket.
Du er ikke Mila?
Nej, men måske er det dem, du leder efter?
Hej!
Ja.
-Hej. -Hej!
Nu kan du kun genkende mig på brillerne.
-Beklager. -Meget fint.
Nej, jeg beklager, mand.
-Hej! -Hej.
Nemt at tage fejl, ikke?
Brun fyr, hvid pige. Meget almindeligt, ikke?
-Glemte du, jeg er gravid? -Hey!
Jeg glemte det ikke.
Jeg troede, din mave var en bønne og ikke et lille græskar.
-Skat, vi skal have et lille græskar. -Og jeg er far til det.
Toiletpause, skal virkelig meget.
Ikke for sjov denne gang.
-Jeg skal vaske hænder. -Gå.
Hvordan har rejsen været?
Det har været fantastisk! Indien er lidt for varmt for mig.
Eller måske er jeg for finsk.
Jeg elsker kulden, skiture, sneen, den slags.
Og vores midnatssol er det mest fascinerende nogensinde.
Dhruv fortalte mig om den.
Ja. Han kom over, vi hang ud…
Og det var faktisk smukt.
Han savnede dig så meget.
Jeg tænkte på,
hvilke lyder hører man, når midnatsolen er fremme?
Her hører man kvidrende fugle om dagen.
Om natten hører man ugler.
-Så, hvad hører man… -Stilhed.
-Det er jo nat. -Forstået.
Jeg vil gerne på en længere rejse i Indien.
-Jeg vil gerne til Auroville. -Auroville er smuk.
-Har du været der? -Faktisk ikke.
Men jeg har set billeder og har hørt…
Sanks! Hvornår tager du mig med til Auroville?
-Auroville? -Ja.
-Aldrig. -Hey!
Hvorfor vil du til Auroville nu?
Hvorfor?
Måske vil dine hvide instinkter gå amok, og du vil aldrig derfra.
-Du er en hund! Hvad fanden? -Hvad…
Seriøst. Det er dårligt for vores søn.
-Vi skal ikke til Auroville. -Hvorfor?
Nu kommer det med "luftkvaliteten" om tre, to, en…
Jeg siger bare, at luftkvaliteten i Indien…
Om det er Delhi eller Bombay. Den er skidt.
-Ja. -Det kan vi ikke forhandle om.
Nej. Men vi bør gøre noget ved det, ikke?
Vi er rige, uddannede og arbejder med forskning.
Vi burde løse problemet.
Skal jeg leve mit liv eller løse verdens problemer?
Det kan være interessant.
-Hvad? -Hvad?
Hvorfor er verdens problemer så vigtige?
Og hvad så? Jeg gør allerede nok.
Jeg tjener penge, jeg betaler skat, og jeg forventer, at luften er ren.
Det er alt. Som alle kunder.
Så det er det samme at være borger som det at være kunde?
Selvfølgelig, hvis man tænker rationelt.
Vi er matematikere, livet er ikke en algoritme.
Men hvis algoritmen virkede, kunne den fint forklare verden.
Hvad er problemet?
Den virker, men livets bedste ting kan ikke forklares rationelt.
Som kærlighed.
-Blev I rationelt forelskede? -Selvfølgelig!
-Nonsens! -Har jeg ret?
-Ja. -Selv før vi blev forelskede,
diskuterede vi,
hvad vi ville med livet, hvor vi ville bo…
-Det gjorde vi meget. -Hvordan?
Vi snakkede meget om fremtiden, hvilket liv vi ville have.
Helst tæt på naturen. Et stille liv…
At være hjemme før solen gik ned.
Den slags.
Det er ikke kun de små ting, det er de store ting.
Hvornår man skal giftes, have en baby.
Hvis vi havde fået en test,
og læreren så svarene, ville de være identiske,
så hun ville tro, vi snød.
Selvom vi sad i hver sin ende af lokalet.
Han elsker at sige det.
-Det er sidste gang. -Det er sødt.
Det er en fin måde at udtrykke det.
Hvad er det, Sanket?
Hvorfor skal du hæve standarden?
-Tal engelsk. -Hun forstår.
-Jeg forstår. -Der er gået lang tid.
-Okay. -Et stykke tid.
Jeg beklager.
Min dag gik så godt, nu tænker jeg meget.
Nu skal vi begge tale om det. Ikke?
Jo, totalt. Og vi skal tale om det rationelt.
I har også rykket jer meget.
Tre år, hvor I boede sammen, to års langdistance.
Det er godt, du er flyttet tilbage.
Nu kan I give hinanden opmærksomhed på fuldtid.
Som om, vores ægteskab går i stykker,
og vi skal redde det.
Alle ved, du er flyttet tilbage, fordi du er træt af at arbejde med mig.
-Beklager! -Din røv!
Jeg kunne ikke lade være. Beklager.
Skal vi bestille mere mad?
-I bør bestille noget. Jeg er… -Deres fisk er fantastisk!
-Hvad tænker du? -Ikke noget. Bare…
Det Mila sagde…
Vores udvikling.
Husker du frygten for at snakke om forlovelse?
Vi var skidebange.
Og i dag snakker vi om børn.
Det er…
-Det er skørt, ikke? -Ikke så skørt.
Vi har snakket om det før.
Ja, men det var bare for sjov.
For at grine.
Vi har ikke snakket seriøst.
Hvad vil du gerne snakke om?
Alt det med ægteskab, familie, børn. Ligesom…
Vi vil gerne alt det sammen, eller ej?
Hvornår vil du snakke om det?
Nårsomhelst, Kavya fra Nagpur.
Nej, jeg mener det seriøst…
Hvornår?
Lad os tage hjem, pakke ud. Så finder vi ud af det.
Seriøst?
Du skal pakke den, seriøst.
Okay, var det så nemt?
Ja!
Tjekkede du ikke, hvor terminalen er?
Jo, men Go Airways flyver fra begge terminaler.
-Det er ikke her. -Vi kan spørge derovre.
-Sir, hjælp os! -Ja?
Hvor er terminalen?
Sig: "Kavya, du fejlede," og få det overstået.
Hvad fanden?
-Jeg ved, du vil sige det. -Jeg vil sige noget.
Hvis det ikke var sket, gjorde vi ikke dette.
-Siger du, det er min skyld? -Fuck det.
Jeg gider det ikke nu.
-Kom så. -Dhruv.
Skal vi gå?
-Velkommen til Go Airlines. -Hej.
Hold denne.
Kan du markere dem som skrøbelige?
Selvfølgelig.
I orden.
-Her er jeres boarding pass. Gate 23. -Tak.
Fortæl mig…
Tænkte du aldrig på at bo i Finland?
-Mig? -Ja, dig.
-Måske, os. -Ikke rigtigt.
Hvorfor? Gjorde du?
Ja. Af dumme årsager gjorde jeg.
Fortæl. Dumme årsager er de bedste.
Ingenting. Som når du fortalte mig om dit liv der,
og nu, hvor jeg har mødt Sanket og Mila…
Jeg blev vist lidt misundelig.
Jeg følte, jeg ville leve det liv.
Ja.
Det er forståeligt, at du føler sådan.
Hvis jeg var dig, ville jeg være mere misundelig.
-Jeg ved det. -Ikke?
Men jeg ville hjem.
Hvorfor var du så sikker?
Jeg ville have noget varme, du ved?
Fysisk, mentalt, al slags varme.
Finland er et fedt land,
men det er meget koldt, og det er meget beregnende.
-Virkelig? -Ja.
Men Sanket og Mila virker varme.
Du mødte dem til frokost. Jeg har kendt dem et år.
Folk der har ingen tid.
Bygningerne er smukke. Vejene er fine.
Luften er ren, men… Man har brug for noget, der varmer hjertet.
Det har man brug for, ikke?
Hvad foregår der i dit hoved?
Du fortalte, at du og Sanket havde mange…
-I var tit uenige. -Ja.
Jeg vil bare vide, at du ikke har handlet overilet.
Fordi du ikke vil arbejde under ham.
Hold da op.
Tror du, jeg er så smålig?
Jeg går ikke ud fra noget. Jeg spørger dig bare.
Kavu, jeg skal være leder for et R&D-hold i IMRC.
Det er stort.
Sanket har intet med det at gøre.
Jeg ved det. Men disse ting kan påvirke os.
Det er sket for mig.
Derfor vil jeg sikre, du har tænkt det igennem.
Ja, frue. Det har jeg.
Jeg har tænkt det igennem.
Så du er sikker på, det er den rette beslutning for dig
og for os?
Ja.
Hundredeogti procent.
Det var bare det, jeg ville vide.
Tekster af: Anne Pedersen