Fortsätt. Såja. Fortsätt.
-Ja. Vad sa du? -Hur många luftrenare lastar ni?
Det enda jag har hört är: "Fortsätt."
Sextio. Vi installerar luftrenare i alla ambassader.
Lyckan ler mot mig, kompis.
En sån order till, så hade jag flugit till Finland för dig.
-Jättebra. Du regerar. -Det går fint. Bara så.
-Hur känns det efter återkomsten? -Jag bara lapar sol.
Bra att vi båda är i ordning, va?
Men allvarligt talat…
…var jag osäker på om jag skulle återvända.
Bra att du kom tillbaka.
Om du bor i såna kalla länder börjar du likna vit deg.
-Visst? -Ja.
-Det är här det roliga finns. -Ja, det stämmer.
Du har slavat nog för Sanket.
Kan jag stolt säga att min bror blivit antagen till IMRC?
Du fick verkligen kämpa.
Jag blev inte antagen, idiot. Jag är ingen student.
Hur blev du lärare, då?
Har du blivit lärare där utan en fil. dr.?
Nej, inte lärare…
Vad gör du där?
IMRC har kontrakt med mitt företaget.
Vi skapar i princip en mjukvara
för oauktoriserade betalningar.
Om jag var så bra på forskning skulle jag inte sälja lampor.
Vi försöker alltså spåra nättjuvars tidigare aktiviteter
så att såna stölder kan förhindras i framtiden.
Så du är typ nördarnas Dirty Harry.
Va? Skitsnack.
Nej! Förlåt.
Jaha, vad menar du?
Nandini är ute efter mig. Hon är orubblig.
Ordna ett party.
Du är en NRI nu.
Varför inte? Det är bara Kavya som ser utländsk ut.
Nej. Du liknar medelklass, hon ser rik ut.
Okej. Men vad ska jag göra? Jag är född så här.
Vad i helvete? Jag ringer dig sen.
Inte på så nära håll! Vad gör du?
Backa!
EN NETFLIX-SERIE
AVSNITT 5 BUSINESS CLASS
Kom fram. Det är okej nu.
Din NRI-podd har hållit på sen i morse.
Jag har inte ringt nån. De ringde mig.
Du är så självtillräcklig.
Så otacksam du är.
Jag masserade dina tår, Kavya.
Så gör man när nån har kramp!
-Vad hände med dig? -Min fot domnade bort!
Samma sak.
-Vadå samma sak? -Ett ögonblick.
Det ringer. Hallå?
Mamma, jag ringde direkt efter att jag kom flyget.
Jag tittade på Babbu Maans film.
-Han är riktigt bra. -Ja, hans utspel är emotionellt.
-Och mer? Var är pappa? -Fråga inte om din pappa.
-Vi gick till skräddaren. -Han i Sektor 49?
Nej, jag går inte dit mer.
Han i sektor 32 är billigare.
Jag gav honom några stolor att tona, och måste hämta dem.
Pappa ville ha några ändringar gjorda, så jag tog med honom.
Du tror det väl inte.
När jag fixade hans byxor försvann han.
Han återvände efter 40 minuter
med tre par Bata-tofflor.
Han borde inte lämnas ensam.
Han sa: "Det var rea. Såna här får man aldrig så billigt."
Var är pappa? Jag vill prata med honom.
Han är här. Ett ögonblick.
Tanu vill prata med dig!
Han ringer tillbaka, säger han.
Hans syn kommer att bli sämre.
Han sitter vid datorn sex timmar i sträck.
Toppen.
-Du pikar pappa genom mig. -Nej, jag pikar dig också.
-Mamma, kom till Bombay. -Jag har aldrig sagt nej.
Ska jag boka biljetter?
Övertala din pappa först, jag är redo.
Jag ska försöka.
Ja. Ska jag lägga på nu? Hej då.
-Hej då, mamma. -Okej.
Kulkarni.
Du vet väl att man inte får gömma sig i nerf-krig?
Förresten ringde farbror idag.
Han har ordnat ditt äktenskap med nån roadie.
Grattis.
Bjud mig till bröllopet.
Är det nåt som luktar bränt?
Fan! Det är nåt som brinner.
Dina gardiner, Kavya!
Dina vita gardiner.
Till och med jag brinner! Din laptop!
-Fan, din laptop! Din… -Paus!
Du älskar din laptop mer än mig.
Sahil ringer. Vänta lite.
Ja, Sahil.
Ja.
Okej.
Nästa vecka?
Visst. Okej. Hej då.
-Nå? -Jag fick jobbet!
Helt otroligt.
De hade tänkt om, sa han,
och de gör mig till medlem i försäljningsteamet.
Skitbra jobbat.
-Vi lyckades. -Jättebra.
Vad gör du? Hur många miljoner ska du tjäna?
Va?
Kan det här vara vårt mysrum?
Det kan vara vårt gästrum först.
Vilka gäster?
Mamma och pappa kommer nog.
Jaså? När då?
Har du bokat biljetter?
Mamma vill hälsa på.
Men…
-Vi får se med pappa. -Varför?
Pratade du inte med honom?
Jo, men vi har äntligen börjat prata med varandra efter en lång tid.
Det är bara…
Vår relation är fortfarande lite skakig.
Ömtålig. "Rör mig inte." "Nej, rör mig inte."
Och han kanske inte gillar att jag skickar pengar.
Han är nog bara tacksam.
Jag vet inte.
Om inte det manliga egot kommit fram.
I så fall…
Kanske är det inte alls så.
Prata med honom när han kommer.
Om han kommer.
Och även om han kommer, lär vi inte prata om den saken.
Det blir ett uppträde. Ett gräl.
Inget gräl. Bara frid.
Förresten, om din mamma kommer
ska vi prata om bröllopet, visst?
Säkert. Hon gör det på sitt eget sätt.
"Vi gjorde det vi kände var rätt.
Det här är ert system.
Gör det som känns rätt för er."
Vad betyder "system"?
Hem, familj, värld, hushåll.
Okej.
Så om ordet "system" dyker upp i en mening,
betyder det…
-Äktenskap. -Uppfattat.
Förresten…
Jag är med på äktenskap.
Ska vi gifta oss då?
Vad förändras?
En massa saker, men till det bättre.
Vigsel är fri uppgradering.
Pojkvän-flickvän är ekonomiklass. Äktenskap är första klass.
Make, fru. Fint. Full frihet.
Ha sex. Leva som man vill.
Vi brukar inte be om tillåtelse.
-Nej, men du vet vad jag menar. -Jag vet. Du har rätt.
Äktenskap är fri uppgradering.
-Enkelt att få en lägenhet i Bombay. -Ja.
Lätt att få banklån.
Det är nästan som om samhället belönar gifta.
Ja. Det är likadant i Delhi.
Gift er, det är en genväg till att behaga alla.
Även om man visar sig vara värdelös,
om man bara gifter sig, förlåter föräldrarna allt.
Okej, då.
Jag säger att jag är redo att gifta mig med deras värdelösa son.
Jag är hedrad.
Fast det är inte bara fördelar med äktenskap.
Jag menar…
Du kan prata med mina föräldrar om du vill.
Fast du måste inte. Om du förstår.
-Och vice versa. -Ja, men…
Efter vigseln förändras förväntningarna.
Och folk förväntar sig saker, särskilt från kvinnor.
Nån avlägsen faster till dig blir väldigt irriterad och förolämpad
om min pudding inte serveras i tid eller så.
Ja, men jag lovar att inget sånt ska hända.
Ja, men sånt händer, Dhruv.
I vårt äktenskap ska inte finnas nån otrivsel för dig.
Jag lovar.
-Dessa indiska tanter… -Dhruv!
Vi kan göra om här.
Jag har några idéer.
Jag ringde snickaren kl. 13,30. Han kommer snart.
Fan.
Vad i helvete?
Stod det inte "ömtåligt" på det?
Vad fan är det här?
Vi sa ju till att det skulle märkas "ömtåligt".
-Fan! -Just det.
Vad är poängen med att märka dem?
Vad?
Jag ska twittra om det här. Har du sett min mobil?
Jag hittade den.
-Dhruv, du slog till mig i ögat. -Va?
Får jag se?
-Skölj ögat med kallt vatten. -Hornhinnan är repad.
Ring en läkare. Vi måste dit.
Överreagerar du inte nu?
Okej, jag ska ringa en läkare.
Jag ska stämma det jävla flygbolaget.
Med pengarna ska jag betala din ögonoperation.
Porslinet var så fint.
Ser du den långa, tunna röda strimman?
-Den mot vit bakgrund? -Ja.
Det vita är hornhinnan, och det röda är rispan.
-Kavya, kom hit, tack. -Ja.
Förlåt mig.
-Jag rispade verkligen hornhinnan. -Som jag sa.
-Jag trodde du skämtade. -Det hände när jag var barn.
-Jag kände igen smärtan. -Jaha. När då?
-Kavya, hur gammal är du? -Jag är 30.
Gör det mycket ont?
Jag ökar doseringen av smärtstillande.
-Nej, min fot hade somnat. -Okej.
Händer det ofta?
-Att foten somnar? -Ja.
I morse. Eller hur?
Ja, det hände i morse.
Okej. Jag såg också att du gned ryggen.
Ja, det är ingenting. Vi har rest mycket, så…
Jag behöver vila ordentligt.
Du borde nog söka en ortoped.
-Visst. -Kan du rekommendera nån?
-Vi har dr Dogra på våning 5. -Bra. Tack.
-Doktorn, Kavya överlever väl? -Dhruv!
Först förblindar du mitt ena öga. Sen är du okänslig.
Det gäller bara en vecka.
Pappa. Jag svarar.
-Ja, pappa. -Berätta, Tanu.
Jag var lite upptagen. Jag måste skicka några räkningar.
-Jag hade skjutit upp det. -Okej.
-Nuförtiden gör jag det med datorn. -Bra.
Ja, folk tar det mer på allvar.
-Papprets tid är förbi. -Du har rätt.
Nämnde Nadi att vi skulle hälsa på er i Bombay?
Ja, jag tänkte det.
Det vore kul om ni kommer.
Ja, vi kan komma.
-Båda två? -Ja, jag ska tala med Pura ji.
Om tåget har AC, reser vi bekvämt.
Varför ta tåget? Jag kan boka ett flyg.
Okej, men ta ett med mellanlandning.
Varför? Det tar ju längre tid.
Vi har inte bråttom. Det är faktiskt bättre.
Vi hinner stanna och sträcka på benen, dricka te.
Flyget tar två timmar.
Kom hit och sträck på benen istället.
Okej, men boka ett billigt flyg.
Typiskt dig.
Försök hitta röda avgångar.
Jadå. Oroa dig inte.
-Okej. -Okej, hej då.
Hej då, pappa.
Kavya.
Det är tryck på en nerv.
Ja, i ryggen. Jag läste det också.
Men jag är inte övertygad.
-Han är läkare. -Ja, men jag är inte säker.
Okej, så…
Hur ska du få veta? Säg hur du vill göra.
Jag har ju ingen svår ryggvärk.
Finns det nåt alternativ?
Snälla?
Okej.
Så här är det, Nandu bhaiya.
Vi vill ha ett andra utlåtande, så vi gick till dig.
Självklart, Tanu. Familjen kommer först.
Prata med henne.
-Hej, Kavya. -Hej.
Jag har gått igenom din journal,
och jag instämmer helt i diagnosen.
Det är troligen tryck på en nerv i ryggraden.
Ja. Men vet vi säkert?
För jag läste på nätet, och…
Kavya, er generation är mycket teknikkunniga,
men Google är inte svaret på allt.
Jag föreslår att du får ordentlig sängvila
och låter det muskelavslappnande verka. Okej, Tanu?
Ja, bhaiya.
Men… hur ska jag klara mitt tidsschema?
Jag måste ta mediciner. Hur ska jag ta mig till jobbet varje dag?
Det blir svårt just nu, Kavya.
Ett jobb nio till fem i ditt tillstånd…
Det tillråder jag inte.
Hon har faktiskt just fått ett jobb.
Jag förstår, Tanu, men… återhämtningen är också viktig.
Vad hon behöver nu är ordentlig sängvila,
fysioterapi, yoga och rätt diet.
Och…
Går det att operera?
Ja, det går,
men i din ålder brukar kroppen återhämta sig snabbt.
Så jag föreslår att ni väntar i några månader.
Du kommer troligen inte att behöva operation.
Jag är ledsen, Kavya, det är första gången vi pratar, och…
…då är det om ett sånt ämne.
Men upp med hakan.
En kropp måste drabbas av sjukdom och smärta.
Det hör till livet.
Förresten såg jag era foton på Instagram.
Från resan till Kerala.
Ja, det var väldigt fint. Du borde åka dit själv.
Man får festmåltider i Cyber City också. Man får mycket där.
Kamomillte.
Är du orolig?
Vad är poängen med att oroa sig?
Det hjälper ju inte.
Vi har inte ens firat mitt nya jobb.
All tid, ansträngning och hårt arbete…
Vad var det till för nytta?
Varför måste jag ha ryggproblem nu?
Hur tusan fick jag det? Det är du som inte sitter rakt.
Det är orättvist, Dhruv.
Hör på…
Jag vet inte om det är nån hjälp.
Jag läste det i en bok.
Det var en gång en kung.
Hans mor gav honom en ring.
På ringen stod inristat: "Också detta ska passera."
Hon sa till honom:
"Se på den här ringen både på bra och dåliga dagar."
Kom hit.
Alla är så glada att ha dig tillbaka, Kavya.
Du är tillagd i mejlkedjan för strategigruppen.
Så att du är uppdaterad när du börjar nästa vecka. Hej då.
Undertexter: Bengt-Ove Andersson