Давай, проходь уперед. Ось так. Ще трохи.
-Так. Що ти казав? -Скільки очищувачів ви завантажуєте?
За ці п'ять хвилин чув хіба «Давайте».
60. Встановлюємо очищувачі повітря у всіх посольствах.
Удача посміхається мені, друже.
Ще одне таке замовлення, і не мав би летіти до тебе у Фінляндію.
-Це ж чудово. -Так, усе йде дуже добре.
-Як воно після повернення? -Я просто ніжуся на сонці.
Круто, що ми обидва влаштувалися, скажи?
Але, щоправда…
Я не був певен, щодо повернення.
Круто, що ти повернувся.
Як надовго засиджуєшся у холодних краях, білієш, наче сніг.
-Скажи? -Так.
-Чуваче, тут класно. -Так, маєш рацію.
Ти нарешті не впахуєш на того Санкета.
Зараз я можу пишатися, що мого брата прийняли у IMRC.
Бро, ти мав добре попрацювати.
Мене нікуди не приймали, телепню. Я не студент.
Професором уже став?
У IMRC, без докторського ступеню?
Ні, чуваче, не професором...
Що ти там робиш?
IMRC співпрацює з одною компанією.
Ми робимо ПЗ для моделювання шахрайства,
для нелегальних платіжних систем.
Якби я шарила у науці, не займалася б торгівлею.
Я про те, що ми аналізуємо діяльність шахраїв у мережі,
щоб надалі запобігти їхнім діям. Ясно?
Тож, ти наче Брудний Гаррі задротів?
Що ти верзеш?
Ні! Вибач.
Так, що ти казав?
Нандіні не злазить з мене. Вона дуже вперта.
Прошу, влаштуй вечірку.
Ти ж тепер НГІ.
Чому б ні? Кав'я от справді виглядає як іноземка.
Ні. Ти виглядаєш, як середній клас, а вона — наче мажорка.
Точно. Що ж робити? Я таким народився.
Якого хріна? Я наберу пізніше.
Не стріляй так близько. Що це таке?
Відвали!
СЕРІАЛ NETFLIX
СЕРІЯ 5 БІЗНЕС-КЛАС
Виходь вже, годі там стирчати.
Твід подкаст НГІ йшов з самого ранку.
Я нікому не дзвонив. Вони мені дзвонять.
Йой, яка ж ти цяця.
Мала, ти така невдячна.
Я тобі п'яти масажував, Кав'є!
Це те, що й треба робити від судоми!
-Що на тебе найшло? -У мене нога заніміла!
Те ж саме.
-Як це те ж саме? -Зажди.
Мені телефонують.
Мамо, я ж набрав, щойно вийшов з аеропорту.
Я дивилась фільм Баббу Мана.
-Він непоганий. -Так, грає досить емоційно.
-Що там ще? Де тато? -Не питай про свого батька.
-Вчора ми ходили до кравця. -Той хлопець з сектору 49?
Ні, до нього я більше не ходжу.
Хлоп з основного ринку, з сектору 32, дешевший.
Віднесла пофарбувати кілька шалей, то оце мала забрати.
Тато сказав, що йому треба якісь зміни, я попросила його прийти.
А зараз, ти не повіриш.
Ми розшивали йому штани, і він зник.
А повернувся за 40 хвилин,
з трьома парами капців Bata у руках.
Тата не варто лишати самого.
Він каже: «Зараз сезон знижок. Коли ще так дешево візьмемо?».
Де тато? Я хочу з ним поговорити.
Він тут. Хвилинку.
Тану хоче поговорити з тобою!
Він каже, що передзвонить тобі. Його зір погіршується.
По 6 годин поспіль сидить біля комп'ютера.
Добре.
-Ти кепкуєш з тата через мене. -Ні, я і з тебе кепкую.
-Мамо, приїжджайте до Бомбею. -Я ніколи не була проти.
Можу бронювати квитки?
Спершу батька переконай. Я завжди готова.
Добре. Спробую.
Так. Бувай.
-Бувай, мамо. -Давай.
Кулкарні.
Ти ж знаєш, що не маєш права ховатись під час битви на Нерфах?
До речі, дядько оце дзвонив.
Вирішив посватати тебе з якимось Роуді.
Вітаю.
Не забудь запросити на весілля.
Щось горить?
Чорт! Щось точно горить.
Бляха! Штори, Кав'є!
Твої білі штори.
Дідько, навіть я горю! І твій ноутбук!
-Бляха, твій комп'ютер! Твій… -Час!
То ти любиш свій ноут більше за мене.
Сагіл телефонує. Зажди.
Так, Сагіле.
Так.
Добре.
Наступного тижня?
Так, звісно. Добре. Бувай.
-І? -Мені дали цю срану посаду!
Люба, це чудово.
Він сказав, що вони подумали,
вирішили, що треба взяти мене у відділ продажів.
Це важка праця.
-Так, ми зробили це. -О так, супер.
Та що ти робиш? І скільки платитимуть?
Що?
Це може бути наша кімната для усамітнення?
Це може бути кімната для гостей перед весіллям.
А хто приїде, Друве?
Батьки думають приїхати.
Справді? Коли?
Ти забронював квитки?
Мама хоче приїхати.
Але…
-Щодо тата, побачимо. -Чому?
Ти не говорив з ним?
Ні, просто ми нарешті стали розмовляти один з одним.
Просто…
Наші стосунки все ще нестійкі.
Делікатні. «Не чіпай мене». «Ні, це ти не чіпай мене».
І я не впевнений, як він ставиться до того, що я надсилаю гроші.
Я певна, що його все влаштовує.
Я не знаю.
Якщо його чоловіче его не страждає.
Тоді…
Може, справа не в цьому.
Поговори з ним, коли він приїде.
Якщо він приїде.
І як приїде, я сумніваюся, що ми будемо це обговорювати.
Будуть драми. Баталії.
Жодних суперечок. Лише мир.
До речі, якщо твоя мама приїде, вона питатиме про весілля, га?
Звісно. Вона буде у своєму стилі.
«Розумієш, ми робили те, що відчували».
«І зараз це у вашій системі».
«Ви робите те, що важаєте правильним».
Що означає «у системі»?
Дім, багаття, родина, світ, господарство.
Добре. Зрозуміло.
То слово «система» доречне в усіх сенсах,
коли мова про…
-Одруження. -Зрозуміла.
До речі…
Я за шлюб-фрі.
Гостьовий шлюб?
А що зміниться?
Ну добре, багато чого, але ж буде вигідно.
Шлюб — це апгрейд свободи.
Хлопець-дівчина — це економ-клас. А от одружені — це вже бізнес-клас.
Чоловік, дружина. Круто. Скільки свободи.
Займайтеся сексом. Живіть як хочете.
Наче ти зараз не так живеш.
-Так, але ти розумієш, про що я. -Звісно, маєш рацію.
Шлюб таки наче апгрейд свободи.
-Буде легше з житлом у Бомбеї. -Точно.
Простіше брати кредити у банку.
Схоже на те, що суспільство винагороджує одружених людей.
Так і є. І у Делі так само.
Просто одружись — одразу всіх задовільниш.
Навіть якщо ти непутяща дитина,
одружись — і батьки одразу все пробачать.
Тоді гаразд.
Передам тітоньці, що я готова вийти заміж за її непутящого сина.
Яка честь.
Але ж від шлюбу не лише плюси.
Ну…
Дивись, якщо ти хочеш поговорити з моїми батьками — без проблем.
Але ти не маєш. Розумієш?
-І навпаки. -Так, але…
Після одруження ці речі змінюються.
Люди очікуватимуть цього від тебе, особливо від жінки.
Ну, типу, якісь твої дальні родички будуть дуже ображені,
якщо моя запіканка не буде делікатесом.
Так, але, Кулкарні, я подбаю про те, щоб такого не було.
Так, але це стається, Друве.
Мала, у цих питаннях не може бути місця для твого дискомфорту.
Я обіцяю.
-Ці індійські тітоньки… -Друве!
Ми можемо це змінити.
У мене є декілька ідей.
Я запросила столяра на 14:30.
Чорт.
Якого біса?
Було відмічено як крихке.
Що за чортівня?
Ми ж попереджали авіалінії, щоб вони везли обережно.
-Бляха! -Точно.
Який взагалі сенс у наліпці «крихке»?
Що там ще?
Я напишу про це у Твіттері. Ти не бачила мій телефон?
Знайшов.
-Друве, ти подряпав мені рогівку ока. -Що?
Покажи.
-Промий око водою. -Друве, це подряпана рогівка.
Знайди лікаря. Ми маємо їхати.
Ти певна, що це необхідно?
Добре, я знайду лікаря.
Я засуджу ці кляті авіалінії.
За ті гроші я виб'ю з них операцію з заміни ока.
Такий гарний посуд. Усе побили.
Бачите цю довгу, тонку, червону щілину, схожу на стрічку?
-Ту, що на білому фоні? -Так.
Біле — це рогівка, а червоне — подряпина.
-Кав'є, підійди, будь ласка. -Так.
Вибач.
-Я подряпав тобі рогівку. -Я ж казала.
-Я думав, ти жартувала. -Таке вже було у дитинстві.
-Я знаю ці відчуття. -Справді? Коли?
-Кав'є, скількі тобі років? -30.
Тобі дуже боляче?
Можу збільшити дозу знеболювальних, якщо треба.
-Ні, ні, просто затекла нога. -Добре.
Це часто стається?
-Що нога затікає? -Так.
Цього ранку, так?
Так, цього ранку таке було.
І я помітила, що ти потираєш спину.
Так, та це нічого. Ми щойно з подорожі…
Гадаю, мені варто відпочити.
Я думаю, що варто до ортопеда сходити.
-Звісно. -Можете когось порадити?
-На п'ятому поверсі, лікар Доґра. -Добре. Дякуємо.
-Лікарю, моя Кав'я виживе, правда? -Друве.
Мало того, що осліпив мене на одне око, ще й совісті не маєш.
Це мине за тиждень.
Це тато. Я відповім.
-Так, тату. -Так, кажи, Тану.
Трохи зайнятий. Мав надіслати кілька чеків.
-Декілька днів це відкладав. -Ага.
-Знаєш, я відсилав чеки онлайн. -Це добре.
Люди серйозно до цього ставляться.
-Дні паперових чеків минули. -Так, маєш рацію.
Тож, Наді казала, що ми плануємо їхати до тебе у Бомбей?
Так, я б цього хотів.
Було б добре, якби ви приїхали.
Так, ми можемо приїхати.
-Ви обидва? -Так. Я поговорю з Гуруджі.
Було б добре забронювати двомісне купе.
Навіщо потягом? Я куплю квитки на літак.
Добре, але бери з пересадкою.
З пересадкою? Навіщо? Це займе забагато часу.
Ми ж не поспішаємо. Так краще.
На зупинці розімнемось, поп'ємо чаю.
Тату, летіти дві години.
Приїдеш додому, розімнешся досхочу.
Ну добре, але купуй дешеві квитки.
Не варто було це казати.
Обирай ретельно. Є безліч знижок на внутрішні рейси.
Так, звісно. Не переймайся.
-Добре. -Добре, бувай.
Бувай, тату.
Кав'є.
Це затиснений нерв.
Так, у спині. Я теж це читала.
Я просто не впевнена.
-Він лікар. -Так, але я не впевнена.
Добре, тож…
Як ти хочеш запевнитись? Скажи мені.
Я не відчуваю якогось ненормального болю у спині, Друве.
Хочеш до іншого лікаря?
Так?
Добре.
У цьому і справа, Нанду.
Ми мали дізнатися думку інших лікарів. Тому зв'язалися з тобою.
Звісно, Тану. Родина важливіша за все.
Поговори з нею.
-Привіт, Кав'є. -Добридень.
Тож, я прочитав твої висновки
і я повністю погоджуюся з діагнозом.
Є шанси, що це затиснений нерв у спинному мозку.
Так, але ви впевнені, що це воно?
Бо я от читала в інтернеті…
Кав'є, ваше покоління знається на техніці,
але Ґуґл не знає відповіді на все.
Зараз я можу порадити належний відпочинок,
хай міорелаксанти працюють. Добре, Тану?
Так.
Так… Але що робити з графіком роботи?
Мені доведеться приймати ліки. І як щодня ходити на роботу?
Зараз це важко, Кав'є.
Робота з 9 до 17 у такому стані…
Я б не радив.
Взагалі, вона тільки-но отримала посаду.
Тану, я це розумію, але… процес відновлення важливий.
Зараз вона потребує відпочинку,
фізіотерапії, йоги і здорового харчування.
Та…
Можна зробити операцію?
Взагалі, можна,
але, як правило, у твоєму віці, тіло відновлюється досить швидко.
Тож, я б радив почекати декілька місяців.
Побачимо, може, операція і не потрібна.
Кав'є, мені шкода, що наша перша розмова
про такі невеселі речі.
Але не засмучуйся.
Для тіла нормально хворіти, проходити через біль.
Це частина життя.
До речі, бачив ваші фото в Інстаграмі.
З подорожі до Керали.
Так. Було класно. Раджу туди поїхати.
Тепер їжу подають навіть у Сайбер-сіті. Стільки всього.
Чай з жасмином.
Переймаєшся?
А є сенс перейматись?
Очевидно, це не допоможе.
Ми навіть не встигли відзначити мою нову посаду, Друве.
Весь цей час, зусилля, тяжка праця…
Заради чого це все?
Якого я маю зараз розбиратися зі спиною?
Як я вляпалась? Це ж ти сидиш згорблений.
Це нечесно, Друве.
Послухай…
Я не знаю, чи це тобі допоможе.
Я читав одну книгу.
Колись жив на світі король.
Його мати дала йому каблучку.
На каблучці було викарбувано «І це мине».
І вона сказала йому:
«Не забувай про це і в хороші дні, і в погані».
Йди до мене.
Усі дуже раді, що ти повертаєшся, Кав'є.
Додав тебе в розсилку команди стратегії.
Щоб ти була в курсі справи, коли вийдеш наступного тижня.