Det har varit en eländig vecka, eller hur?
Inte bara den här veckan, Dhruv, nästan hela månaden.
FÖRSTA VECKAN
MATEMATISKT FORSKNINGSCENTER MUMBAI
Jag läste din tes med professor Ali.
Den var väldigt bra. Jag var mycket imponerad.
-Spännande att läsa. -Tack.
Jag tänkte att vi är mer än ett team,
vi är som Bombays Galacticos.
Galacticos. Real Madrid?
Vet inte, sir.
Det är inte viktigt.
Så…
Omkar, vad vill du helst göra?
Jag kan börja organisera sekundära data genast, sir.
Nej, jag menar som hobby, intressen?
Nån annan passion?
Läsning och musik, sir. Bara det.
-Och du, Vasundhara? -Ja, sir?
Samma fråga. Dina intressen? Vad gillar du att göra?
Läsning, sir. Och jag gör yoga ibland.
Vatten?
EN NETFLIX-SERIE
Att frilansa är faktiskt det vettigaste att göra nu.
Ha tre stadiga klienter, så flyter allt på bra.
Jobba två timmar, slappa resten av dagen.
Ja, men kan du jobba i två timmar?
Du skulle ju vila i sängen.
Två timmar är ingenting. Du ska få se.
Usch! Vet du hur du lät?
Du lät som en gammal pojkvän, han från Bangalore.
Men allvarligt, du blev ju undersökt
och ordinerad två månaders vila.
Chilla, det blir bra.
-Vänta lite. -Vadå?
-Vad hände? -Fan, fan.
Jäklar, hon hann gå.
Vem?
Vi behöver nån som städar, och grannens städerska
kommer prick kl. 10,35 och går kl. 11,00.
Jag måste passa på just den tiden.
Missade henne igen.
Är hon piga eller ninja?
Ninjapiga.
-Okej? -Ja, sir.
-Sir… -Ett ögonblick. Vi lägger bort "sir".
Den kulturen är ute.
Vi använder varandras förnamn.
Ja, Dhruv, utmärkt idé.
Men hur ska vi fortsätta?
För så jobbade vi under Ali sir…
-Hej, ursäkta mig. -Hej.
-Isha? -Ishu.
-God morgon.
Hej, Basu.
Förlåt att jag är sen.
Det var stopp i trafiken.
Tåget från Thane gick inte.
Jag väntade på stationen i 40 minuter.
-Ursäkta. -Ingen fara.
Projektkoordinatorn bestämde tiden idag.
Vi kan själva bestämma tiden nu.
Låt oss ta det först.
Det är viktigt med bra balans mellan arbete och fritid.
Vi har två val. Åtta till tre, eller nio till fyra.
Ni har resten av dagen fri.
Dhruv, måste vi verkligen ändra tiden?
Vi bestämde den här tiden med Ali sir,
för att passa allas pendling.
Vi börjar kl. 12,00, och slipper rusningstiden.
Ja, sir.
Eller?
-Okej, om det funkar för alla. -Okej.
Då börjar vi.
Roller och ansvarsområden.
Basu, penna. Tack.
Har du varit till Thane?
Visst har jag det.
Hur lång tid tar resan dit?
Från var?
ANDRA VECKAN
Jag och Francesca har en liten hemlighet.
Lana har nog inte sett den.
MAMMA RINGER
Få se vad Lana har att säga om allt det här, okej?
Det kanske är en lycklig slump att hon vill träffa er alla på palapan.
Alla är mer disciplinerade än när vi började,
och nu är alla fokuserade på utvecklingen…
Hej. Förlåt.
Jag var upptagen.
Har du fysioterapi dagligen? Har du fått en läkartid?
-Jag ska göra det idag. -Hör på.
Pappa och jag tänkte komma och hälsa på dig.
Det behövs inte, mamma. Jag klarar mig.
Det är inget allvarligt.
Vi pratar sen. Jag ser på ett intressant program.
Kavya, stäng av tv:n.
Om det inte var allvarligt, skulle du inte behöva missa jobbet.
Du ser bara på tv. Du har inte ens tid att prata.
Jag vill inte höra mer. Vi kommer, punkt slut.
Okej, förlåt.
Kom, ni.
Jag saknar er faktiskt. Dhruvs föräldrar kommer också.
Ska vi ta det samma helg?
Alla tillsammans?
Ska vi prata om giftermål?
Inte alls.
Bara umgås i all vänskaplighet.
Precis så sa du när du hade börjat träffa Dhruv.
"Det är inget allvarligt, vi är bara vänner."
Allvarligt, mamma. Kom och hälsa på.
-Vi pratar sen. -Okej, jag lägger på.
-Hej då. -Hej då.
-…saker. -Att binda honom var bra.
För jag gjorde honom illa.
Jag hade uppdämd aggression.
-Lana! -Hon släpper ut frustration!
-Hjälp mig! -Vem har du bundit… Jag menar…
ANIL KHANWALKAR: LYCKA TILL KÄRA KAVYA!
Sanket: Ta med dem ut efter jobbet
Dhruv: På en drink?
Sanket: Absolut… Det här är toppen!
Närbelägna pubar med god mat
Läget?
-Hur går det? -Bra.
Bra.
-Okej? -Bra, sir.
Det flyter på?
Ja.
Jag tänkte att vi kunde göra nåt kul ikväll.
Gå ut nånstans.
Fira vår första inlämning.
Dhruv, det blir svårt idag.
Vi behöver lite mer tid på det här.
Det är mer omfattande än vi trodde.
-Okej. -Ja.
Jag förstår, men…
…vi har tre timmar kvar.
-Det borde funka. -En annan dag, helst.
Det blir inte klart till kvällen för mig.
Samma här.
Okej…
Jag ska prata med AMEX-folket.
-Vi gör det ordentligt. -Ja.
Okej.
Det här är den skickligaste jägaren.
Han kan sprinta i över 100 km/h.
Varför är det så mörkt?
Jag ska erkänna, jag har inte ordnat med städerska än.
Jag gör det imorrn.
Hur sitter du? Du skadar ryggen.
Hans fart är explosiv.
I fullmånens ljus jagar geparden.
Det är mycket på jobbet nu.
Jag är rökt.
Så är det ibland. Häng i, bara.
Mamma ringde idag.
De kommer och hälsar på i slutet av månaden.
Bra. Vi bjuder mina föräldrar samtidigt.
Ja, så sa jag till henne.
Gepardens framgång beror på månen.
Hon gjorde en stor grej av min jobbsituation.
…men medför även fara.
Hej, Dinesh. Läget?
Hej, Dhruv. Bara bra.
Jo, koden är nästan klar.
Vi stötte på två smärre buggar.
Det tar några dagar för oss att fixa till det.
Ni har alltihop på onsdag.
Okej. Vi hoppades kunna prata om det idag. Men…
Alvin är visst också uppkopplad. Alvin?
-Hej, Alvin. -Hej, Alvin.
Hej på er. Vad har jag missat?
Alltså, koden är nästan klar.
Bra.
-Hur mycket är klart? -Hej. Förlåt att jag är sen.
Hej, Rob. Ingen fara.
Dhruv sa just att han är klar att leverera.
Ja, som sagt, koden är nästan klar,
men vi stötte på två smärre buggar.
-Vi behöver… -Dhruv, är du där?
Förlåt, jag tryckte på "mute" av misstag.
Alltså, koden är klar,
men vi behöver två dagar till för att fixa buggarna vi stötte på idag.
På onsdag har ni absolut utvärderingskopiorna.
Okej.
Men i framtiden
behöver vi få reda på sånt här i förväg via mejl, Dhruv.
Mycket hänger på er, du vet?
Ja…
Jag ska skicka allt på onsdag, och…
Det ska inte bli fler förseningar från oss.
Okej, tack för mig.
-Tack ska ni ha. -Hej då.
Hej då.
TREDJE VECKAN
Hej. Jag är Kavita i 801:an.
-Ni flyttade nyligen in, va? -Ja, vi brukade…
Ja, vi flyttade nyligen hit.
Bra. Okej. Så…
-Vill du inte… -Tack, gärna.
Okej.
Jag kom faktiskt för att be om en tjänst.
-Säg, bara. -Saken är den
att jag har en rörelse där jag lagar rödbetsbröd, potatischips
och snacks, och torkar dem på terrassen.
Jag märkte just att låset är trasigt,
och jag har zumba-lektion kl. 14,30.
Jag tänkte, om du inte har nåt särskilt för dig,
kan du hålla utkik så att barnen inte går upp dit?
Särskilt de från 802:an.
Jösses, de är fruktansvärda.
Du skrattar, du har tydligen inte mött dem.
Nej, men jag ser fram emot att göra det.
Vad säger du?
Om du träffar dem, daska till dem ordentligt från mig.
De är såna ohyfsade ungar.
Har inte deras föräldrar uppfostrat dem alls?
Okej, jag ska träna på att daska till folk.
-Jag har inget särskilt för mig. -Men du borde göra nåt, eller hur?
Man bör alltid hitta saker att sysselsätta sig med, anser jag.
Särskilt vi som sköter hemmet.
För några år sen var jag tvungen att sluta jobba.
Min svärfar var dålig.
Jag tänkte fortsätta jobba sen,
men det var så svårt. Jag hann aldrig ikapp.
Så jag började med det här. Vilket var bra.
Nu kan jag kalla mig entreprenör.
Ett litet tröstpris för alla mina uppoffringar.
Hör på, är du hemma imorgon också den här tiden?
Bra.
Då tar jag med mig mitt berömda rödbetsbröd. Hej då.
Snälla du, Kavya, rädda mitt bröd.
-Och tack för teet. Hej då. -Hej då.
-Såg du det där på Purdue? -Jag har inte kollat.
Titta på det i Boston också.
Det ska jag, och sen mejlar jag dig.
-Kan jag få en chapati? -Bara halva är kvar. Beklagar.
Didi, laga inte squash till middag. Jag äter det just nu.
En sak till. Vilken tid kommer du?
För jag tror att Pushkar kommer på middag…
Jäklar.
Didi, laga okra idag. Förlåt mig.
Samma sak händer mig.
När jag ska skicka röstmeddelande ser jag rött ljus
och skickar inte iväg det till slut.
Just det.
Därför skickar jag inga röstmeddelanden.
Jag skriver ner det, kollar, och sänder.
Du skriver jämt forskningsrapporter, Basu.
Det där klarar inte jag.
Det blir så många stavfel,
och om man raderar det efter att man skickat
undrar mottagaren varför.
Jag raderade det för att jag måste!
Jag håller med dig. Därför ringer jag hellre.
Men om jag tänker: "Det här är väldigt trivialt",
lägger jag till lite småprat.
Ja.
-Du borde inte ha sagt det där. -Inte?
För varje gång du ringer
lär vi undra vad som var trivialt och vad som var viktigt.
Bara lugn, ni lär er.
Varför gav du tillbaka det här?
Jag vill inte ha.
-Ge henne det. -Jag tar det.
-"Jag tar det." -"Jag tar det."
Vad tog du med?
Squash.
-Nej. -Jag skojar inte.
-Jag tar det. -Säkert?
Jag älskar squash.
Berömd replik.
Dhruv.
Jaha, men tre månader?
Hur ska teamet klara sig tre månader utan lön?
Utbetalningar fördröjs ofta vid såna här projekt.
Formalia, godkännanden, signaturer. Jag beklagar.
-Du får informera ditt team. -Måste jag?
Är det inte ditt ansvar som projektkoordinator att informera dem?
Mitt ansvar är att informera teamledaren. Dig.
Det var Vandana som gav mig ditt namn.
Advokat Vandana Sapre?
Ja, jag känner henne.
Så du vill ha ett andra utlåtande?
Nej, egentligen… Det senaste…
Okej. Jag vill ha ett andra utlåtande.
Så här är det, jag har fått råd om naturopati, akupunktur,
en massa vila, men inget har hjälpt.
Det har inte funkat för mig.
Jag var tvungen att sluta mitt jobb på grund av det.
Beklagar.
Jag vill bara komma igenom det här.
Det oroar mig verkligen.
Kanske en operation? Jag vet inte.
Operation är ett stort beslut.
Det krävs mycket postoperativ vård.
Har du diskuterat det med nån?
Nycklarna, jäklar.
-Hej. -Hej.
Momo!
Varför är du här? Borde inte du vila?
Nej. Ingen fara.
Kom nu.
-Mår du bra? -Ja, kom.
Förresten, varför gick du tidigt?
Du kunde gett mig nycklarna.
Nej, jag är klar för idag.
Jag är väldigt pressad.
Vad har hänt?
Inget.
Om jag säger det nu, måste jag ta itu med det,
vilket orsakar stress.
Vad fan? Varför nöp du mig?
Jag är också pressad.
Mår du bra?
Jag borde nog få en operation.
Vem fan är den här läkaren?
-Jag vill… -Operation är bästa lösningen!
-Så du vet redan det? -Ja!
Kavya, hur kan du vara så jävla dum?
Hur kan du förstöra din kropp bara så där?
Bara så där? Verkligen, Dhruv?
Han är läkare. Klart att han förordar operation.
Han vill tjäna pengar.
-Hur kan du tänka på operation? -För jag har värk.
Och jag vill bli bra.
-Jag flyr i alla fall inte som du! -Va?
Vad fan säger du?
Inget. Du vet inte vad jag går igenom.
Exakt vad går du igenom? Vad gör du hela dagarna?
Du har tittat på tv de tre senaste veckorna.
Oj! Så enkelt att vara en skit, Dhruv!
Vilka tre veckor?
Var har du varit?
Du har sovit eller gnällt om jobbet.
Vad ska jag göra? Skicka en inbjudan?
"Du, vi pratar kl. 21,00. Vi kör Google Hangout."
Vad fan är det här? Först kontoret, nu det här.
Sluta, om du har så stora problem.
Jag bad dig inte lämna Finlandsjobbet.
Jag vet varför du slutade.
För ditt stora ego
kunde inte acceptera att jobba under Sanket.
Skit på dig, Kavya!
Det var mitt jobb. Mitt beslut!
Jag behöver inte dig.
Jag menade inte det där.
-Visst gjorde du det. -Nej!
-Vi säger vad vi tänker. -Vilken överförenklad logik.
-Du fattar inte. -Nej. Och vet du vad?
Om du opererat dig och sagt:
"Jag har opererat mig", kanske jag hade fattat.
Dra åt helsike!
Vad fan?
Varför nöp du mig?
Jag är också pressad.
Mår du bra?
Jag borde nog få en operation.
Jag trodde faktiskt att du skulle stötta mig.
Jag är trött på att stanna hemma. Jag orkar inte längre.
Det är för själsdödande.
Och om operationen lyckas som läkaren sa,
kan jag kanske vara på fötter om några veckor.
Har du gjort nåt med håret?
Du lyssnar inte.
Visst gör jag. Håret ser annorlunda ut.
Okej, låt oss se det här ur en annan synvinkel.
Det här kanske är chansen
att pröva saker du alltid velat göra?
Det är problemet.
Det jag verkligen vill är att jobba häcken av mig i åtta timmar
med nåt jag älskar, men…
Jag kan inte göra nånting. Jag skulle hitta nån som städar,
vilket jag inte gjort, men…
-Det är okej. -Jag ska.
Några andra tankar dyker upp, men…
Bollen, tack!
Du har verkligen tänkt igenom det här, va?
Vad har jag annat att göra? Jag har gjort det hela dagen.
Det är så förvirrande, för…
…jag har inte bestämt mig eller så,
men jag funderar på om operation är… Om det är värt att ta risken.
Din tur att berätta.
Det är inte så viktigt.
Visst är det.
Har du sett din min?
Du saknar Finlandsjobbet, va?
Du är inte så mystisk som du tror.
Får jag fråga en sak?
Det var för Sankets skull som du slutade där, eller hur?
Du behöver inte berätta om du inte vill prata om det.
Fan också.
Ja.
Han var en faktor.
Det var inga problem.
Men han gjorde saker på sitt sätt,
och jag kände att jag kunde leda ett team bättre.
Så var det.
Vadå?
Vi är fortfarande vänner.
Självklart.
Vi pratar varje vecka.
Och jag gillar projektet. AMEX-folket är trevliga.
Det är faktiskt ett väldigt bra projekt.
Grejen är att det kommer att ta tid att anpassa sig här.
Systemet är annorlunda här.
Kalla mig en NRI för att jag säger det, men…
I Finland behövde jag inte tänka på
vilken tid Ishu måste ta tåget från Thane
för att nå jobbet i tid.
Har du problem med Ishu?
Gillar du den här hissmusiken eller den gamla?
-Har de bytt? -Ja.
-Det visste jag inte. -Den här är mer…
Fan, var är nyckeln?
Fan.
Jag glömde den nog.
Ja.
Glömde den på jobbet.
-Allvarligt? -Ja.
Absolut.
Vad mer kan gå på tok nu?
-Vart ska du? -Kom.
Hallå! Papad!
Var försiktig.
Vad tänker du på?
Det har varit en eländig vecka, eller hur?
Undertexter: Bengt-Ove Andersson