00,30 - 45 MINUT PO ZASNOUBENÍ
- Přišel strejda a ptal se po tetě. - Nashle!
A já: „To je tak milé! Teti!“
- Teti! - Fajn, tak zatím!
- Ahoj. - Moc děkuju.
- Výtah! - Zítra mi dej tu nakládanou zeleninu.
- Jo. Jdeš? - S mangem a limetkou.
To je Maruti!
Všimli si toho?
Vždyť byli pod obraz.
Proč je to Maruti Su…
- Suzuki. - Neumím to vyslovit.
Chce se mi spát a musím na záchod.
- Anmol a Akaš jsou fajn pár. - Jo.
Anmol a Akaš? Akaš a Nandini.
Anmol je ten malý.
No jistě! Děkuju, synku.
Všichni jejich přátelé byli velmi slušní.
I po tom všem alkoholu se nikdo nechoval nevhodně.
To se dalo poznat už od pohledu.
Vidím, že on každou chvíli usne.
Je pozdě.
Satiš by býval šel spát už před půl hodinou.
Budeme v tom pokračovat zítra.
Je tak unavený, že by asi usnul na židli.
- Jdeme. - Vy jdete spát?
- Ano. - Vlastně…
- Co se stalo? - Vlastně…
- Říkal jsi něco? - Co se stalo?
Přemýšlel jsem o spaní.
Jak to myslíš?
Strejda Satiš spí v pokoji pro hosty, tak…
Neměla bys tam taky spát?
No jistě. Kde jinde bych spala?
- Promiň. - Konečně mi to dovolil.
Dobrou. Jsi ospalý.
Ona bude taky unavená.
- Dobrou noc. - Jdeme.
Už jdu.
A před spaním se převlékni.
Mám ti dát lék?
SERIÁL NETFLIX
EPIZODA 8 KRUH SE UZAVÍRÁ
Ty zrádkyně, co to bylo?
Promiň, zlato.
Táta už spal a tví rodiče byli taky ospalí, takže…
Kdybychom jim to řekli teď, bylo by to moc náhlé.
Už jsem se snažil naladit obecenstvo.
Hlavní jednání by začalo, až bys přišla.
Ale… vadilo by, kdybych jim to řekl?
Jsem tvůj snoubenec.
Je to mé právo.
„Snoubenec” zní tak divně.
Proč? Protože je to v hindštině?
Anglicky by to bylo v pořádku. Víš, že to tak je.
Tak jo. Vzala sis lék?
Babičko!
Děkuju.
Kdys myslela, že mi ten prsten dáš?
Neměla jsem na mysli konkrétní chvíli.
Jen jsem o tom během dne přemýšlela.
Jo, ale proč dneska?
Já nevím, Dhruve.
Jako bychom už byli dávno svoji, víš?
Jo.
To se stává, když jsi s někým hodně dlouho.
To myslím pozitivně.
Takhle to vyznělo.
Tak, budeme spát.
Zítra zas musím udělat osm rund čaje.
Proč jsme se zasnoubili tak pozdě v noci?
Teď bych chtěla sedět a povídat si.
Dobře. Zapamatuj si to pro příště.
Dhruve!
- Co je, sakra? - No tak!
Půjdeme na džus do Hadži Alí?
Ovoce v noci?
Můžeme si dát mléčný koktejl.
Měli jsme spoustu sladkého jogurtu.
- Mám se vrátit? - Ne, poslyš. Dělal jsem si legraci.
Podrž to. Něco vygůglím.
Určitě něco najdeme.
02,00 - DVĚ HODINY A 15 MINUT PO ZASNOUBENÍ
Co je?
Pamatuješ, jak jsi dostal první plat a celou noc jsme byli vzhůru?
Pak jsme jeli vlakem v pět ráno do Matungy
a šli do Ram Ašraji.
- Fakt? - Jo.
Kruci, nic z toho si nepamatuju. Vůbec nic.
- Co je? - Právě jsem si to vymyslela.
Děsně vtipné, ty blbko. Taková pitomost.
Hezké, viď?
Byla by tu hezká svatba!
Fuj, Dhruve!
Nech toho!
- Měl jsi přestat krkat, ne zastavovat. - Ty jo.
Není mi dobře. Mám překyselený žaludek.
- Vážně? - Tamhle je lékárna.
Kde?
Snad ostatním nic není.
Mysleli by, že jsme jim dali levné jídlo.
Nech toho! Skočíme pro talcid.
Dobrý večer. Máte talcid?
- Dejte mi jeden, prosím. - Ano.
Stýská se mi po době, kdy jsme se mohli cpát čímkoli.
Víš?
Ani to vědět nechci.
Prosím tyčinku 5 hvězdiček.
Kdo si kupuje 5 hvězdiček?
Radši si kup kondom Oheň a led.
Chceš mi to snad zakazovat?
- Nejsem tvůj snoubenec? - Fuj.
Proč se na mě tak díváš? Teď se mě nezbavíš.
Jak to myslíš?
To zasnoubení je neprůstřelné.
Bez únikové doložky.
Když to bude skřípat, něco s tím uděláme.
Budeme muset vyjednávat a tak.
V podstatě nemůžeme říct:
„Padej. Chci se s tebou rozejít.” Už nikdy.
Jako bychom si to doteď říkali.
Jo, ale… Teď už to nepůjde.
I když spolu nebudeme šťastní?
Jakou máme jinou možnost? Rozvod?
Houby! Nechci se rozvádět. Nikdy.
Takže je ti přednější nešťastné manželství?
Po rozvodu totiž,
když nechceš strávit zbytek života o samotě,
musíš začít s láskou úplně od začátku.
Někoho poznat, zamilovat se…
To je tak dlouhý proces.
Máš na to, aby ses do toho citově položila znovu od začátku?
Zajímavé.
Nechci je. Nechci tvoje peníze.
Auto jsme zaparkovali tamhle?
Jo. Myslím, že jsem zahlédl prodavače čaje.
- Jdeme si dát čaj. - Ty sis vzal ten talcid, ne?
Nevadí, jdeme.
Představ si, že je mi 65
a že jsem chlap, co tu postává každý večer
a brání dětem, aby hrály kriket a fotbal.
„Nehrajte si tu.” Všichni v sousedství mě nenávidí.
Ty to víš, já taky, ale… Co naděláme?
- To bude smutné. - Víc než smutné!
Co když si najdu práci, kde budu muset cestovat?
Budu mít nové zážitky, poznám nové lidi…
Budu jiný člověk,
ale tebe se ta změna nebude týkat.
- Proč? - Chci říct…
Počkej, ty…
Ty mě budeš podvádět?
Ani ne. Tou dobou už budeme ve fázi polygamie…
Ne, prosím tě!
Já potřebuju nekomplikované manželství.
Ale kdybys byla nezadaná,
už by sis touhle dobou užila dost experimentů se sexem.
Blázníš?
Kdybychom se nepoznali,
určitě bych trávila veškerý čas v práci.
- Stopro. - Rozhodně.
A já…
bych odjel do Ameriky.
Jo, a našel by sis tam holku, jako je Mila.
Možná.
Ale pochybuju, že bychom s někým jiným měli tak dlouhý vztah.
Proč myslíš?
Nevím.
Možná proto, že rádi něco řešíme?
Jo, to jo.
Zdá se to jako maličkost, ale je to myslím moc důležité.
Jsem na nás pyšná.
Já taky.
04,00 - ČTYŘI HODINY A 15 MINUT PO ZASNOUBENÍ
- Moc hezké. Krásné. - Viděls dům mé babičky?
Jo.
Jo, čaj!
Dva šálky čaje, prosím.
Dneska jsme se zasnoubili.
Ani to s ním nehnulo. A proč by mělo?
Děkuju.
V tom čaji je kardamom?
Je moc dobrý.
Uvařil ho fakt dobře.
Hele.
Mluv. Tváříš se zvláštně. Na co myslíš?
Na nic. Jen mě napadlo…
Proč byl rozvod první věc, která nás napadla po zasnoubení?
To byly plané řeči. Nestresuj se tím.
I kdybys mi řekla tisíc důvodů, proč se neženit, udělal bych to.
Proč?
Nevím.
Proč si každé ráno pokládáš nohy na ty moje?
- Protože se ti to líbí, ne? - Asi jo.
A pak pro to najdeme odůvodnění. I to je manželství.
Například Sanket.
Celý den naříká kvůli globálnímu oteplování,
ale pak má stejně dítě.
Finsko je na výchovu dětí skvělé.
Jako to ospravedlňuješ ty, ospravedlňuje to určitě i on:
„Děti jsou protistresový faktor.”
Mohl si koupit zlatou rybku. Proč mít dítě?
Jo.
Páni, to zní fakt logicky.
Protože dítě rovná se zlatá rybka?
Já nevím. Myslím…
Váhám, jestli mít dítě.
Ale vždyť máš děti tak ráda.
Bereš je do náruče a říkáš: „Hele, jakou má roztomilou prdelku.”
To neznamená, že je chci pořád kojit a chovat.
Jo, máš recht.
Když dojde na tohle téma, chci 60 procent volebního práva. Ty máš čtyřicet.
Šedesát na čtyřicet?
- Aspoň 55. - Tak ty to dítě odnosíš.
- Šedesát na čtyřicet. - Fakt?
- Ten žaludek už je lepší? - Tak trochu.
Po tom čaji ti není hůř?
Kupodivu ne. To bude tím kardamomem.
Herdek!
Nic neříkej.
Propána!
Kdo takhle parkuje?
Ty nad tím dumej. Já si jdu sednout do auta.
Asi musel kadit a spěchal. Proč by jinak parkoval uprostřed?
Sakra!
Má zařazenou rychlost.
Co teď? Co budeme dělat?
Vezmeme si rikšu?
V jižní části Bombaje žádné nejsou.
Můj mozek je v útlumu.
Brzy otevře Ram Ašraja.
Koupíme všem doma sladkosti?
Fajn.
Teď aspoň na naši zásnubní noc nezapomeneme.
Nezapomněli bychom na ni tak jako tak, hlupáčku!
Zapíšu si každou jednotlivost.
„Byli jsme tam, dělali jsme tohle a jedli tamto.”
Nebo se mě za pět let zeptáš:
„Pamatuješ, co jsme dělali tu noc?”
„Šli jsme od baru k baru.” A já: „Sakra, nic z toho si nepamatuju.”
- Jsi vztahovačný. - Já?
Jasně.
Ty ne?
- Ty ne? - Dhruve!
Kruci, promiň!
Dobrý?
Jo.
Musím s těmi zády něco udělat.
A pak i něco s prací, s úsporami…
A teď mám ještě přemýšlet o dětech.
Nemysli.
Nemysli na to.
Zatím se soustředíme na to, jak být manželé.
Jo, ale co když o tom nechci uvažovat?
Byl by to pro tebe konec?
Konec?
Kavu, co je „konec”? Tohle není domeček z karet.
Kdy jednu kartu odebereš, a všechno se zhroutí.
Tak to nefunguje.
My dva zůstaneme spolu.
Celý, plný život. Všechno vyřešíme společně.
Všechno bude v pohodě.
08,45 - DEVĚT HODIN PO ZASNOUBENÍ
Zmeškané hovory a vzkazy od Kavyiných rodičů
Dhruve, probuď se.
Musíme jet.
Dhruve, jedeme.
- Do Ram Ašraji? - Ne, domů.
Volali nám už desetkrát.
Přesedni si. Řídit budu já.
Běž jako první.
Ilo, oni se zasnoubili!
Cože?
Moment! Pojď sem! Rychle!
- Co se stalo? - Ti dva se zasnoubili!
- Cože? - Ano!
- Musíme jim poblahopřát! - Blahopřejeme!
- Blahopřejeme!
Blahopřeju, zlato!
Teď vypadají, jako že se chystají zasnoubit.
Rozhodně. Atmosféra je dokonalá.
Oslavili to sami. Dokonce si vyměnili prstýnky.
- Potají. - Teď je to ono.
Zasnubte se před námi.
Mám pustit hudbu?
Proč ne, ať je správná nálada.
Něco pustíme.
Co to je, tati?
Pokaždé stejná písnička!
Promiňte, vypnu to.
- Strejdo, můžu něco pustit já? - Ano.
Alexo, přehraj „Ek Din Aap” od Yes Boss.
„Ek Din Aap”, autoři Kumar Sanu, Alka Jagnik a Džatin.
Jemně.
- Buď něžný. - Ano, pomalu. Je to správný prst?
Teď jste zasnoubeni oficiálně. Teď to bylo pořádně.
Jinak to byla jen výměna prstenů.
Chci se zeptat, jestli můžeme mluvit o svatbě.
Ano, jistě.
Co, ne? Jo?
Co myslíš?
Pořád mého syna trápí!
11,45 - ŠEST MĚSÍCŮ, 12 DNÍ A TŘI HODINY PŘED SVATBOU
Překlad titulků: Ivana Ragusa