‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫טוב!‬
‫אין זכר לגדירה. אבל תפסנו את סרנין.‬
‫תודה, קפטן. בסדר.‬
‫חוזרים לפריז.‬
‫צריך לשמור עליו טוב.‬ ‫-ברור.‬
‫מצאתם את הבן שלי?‬
‫גניבת המחרוזת, פריצה, חטיפה…‬
‫יש לנו הרבה דברים לדבר עליהם.‬
‫מצאתם אותו או לא?‬ ‫-תגיד לי איפה הקולגה שלי.‬
‫תומא, תומא יקירי, לפני מספר שבועות‬
‫נפלנו קורבן לעוול משווע.‬
‫הקרן נשדדה.‬
‫אבל אנחנו מסרבים להירתע.‬
‫ולכן, הערב, נקיים ארוחה‬
‫בה ישתתפו תורמים נדיבים,‬
‫אזרחים אשר, כמוני,‬ ‫מאמינים בעתידה של ארצנו.‬
‫יוזמה ראויה!‬
‫לכל צעירי צרפת, בלי קשר למוצאם,‬ ‫מגיעה השראה.‬
‫זהו תפקידה של הקרן, המשימה שלה,‬
‫לספק להם גישה‬ ‫למוסדות התרבות החשובים במדינה.‬
‫ונעמוד במשימה הזאת.‬
‫ובזאת נסיים.‬
‫תודה לשניכם.‬
‫תודה לך.‬ ‫-תודה.‬
‫הפגישה הבאה שלך כבר פה.‬
‫אין לי עוד פגישה.‬
‫תסלחו לי.‬
‫מה מצאתם במכונית?‬
‫אל תענה. הוא מתעסק איתנו. זה לא יעבוד לו.‬
‫אני לא מתעסק!‬
‫הייתה שם גופה או לא?‬
‫תעני לי!‬ ‫-אתה רוצה לדעת מה היה במכונית?‬
‫שום דבר!‬
‫בתא המטען…‬
‫זה מה שהיה בתא המטען. פחית!‬
‫עכשיו תפסיק לעצבן אותנו.‬
‫צריך לעצור.‬
‫שלא תעז לחשוב על זה.‬ ‫-על מה?‬
‫אני לא אהסס לירות.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני לא אברח לפני שנגיע לפריז.‬
‫תודה על המידע.‬
‫- שירותים -‬
‫אני צריך ללכת לשירותים.‬ ‫-תתאפק.‬
‫לא יכול.‬ ‫-אין פה שירותים.‬
‫יש. שם.‬
‫תיקח אותו לשירותים?‬ ‫-קחי.‬
‫בוא.‬
‫עצור.‬
‫אתה לא נכנס?‬ ‫-לא.‬
‫אל תנעל את הדלת.‬
‫הקטור, תירגע.‬
‫אני לא רוצח סדרתי.‬ ‫בסך הכול גנבתי כמה תכשיטים. טוב?‬
‫הקטור?‬ ‫-כן?‬
‫אתה צריך להיכנס הנה.‬ ‫-למה?‬
‫אני לא יכול עם האזיקים.‬
‫את רוצה קבלה?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫תודה. ביי.‬
‫אדוני! משטרה.‬
‫יש לך פנצ'ר בגלגל.‬ ‫-באמת?‬
‫באיזה?‬ ‫-האחורי הימני.‬
‫תסתכל.‬
‫התכוונתי למכונית השנייה.‬ ‫-בלקסם!‬
‫בלקסם!‬ ‫-אוי, לא, הקטור!‬
‫לא, לא!‬
‫שיט!‬
‫שיט! איזה חרא!‬
‫- משטרה -‬
‫אני לא עובד עם שוטרים.‬
‫זין.‬
‫אוי, לא.‬
‫אני פה! הצילו!‬
‫ראול!‬
‫אני פה! הצילו!‬
‫ראול, אני פה. אל תדאג.‬
‫אני פה!‬ ‫-הצילו!‬
‫תעזור לי!‬
‫תיפתח!‬
‫ראול! אתה בסדר? אני פה. אל תדאג.‬
‫איפה אבא שלי?‬ ‫-אני לא יודע!‬
‫בוא!‬
‫תזדרז! מהר!‬
‫תזדרז!‬
‫קדימה, תיכנס. מהר.‬
‫איך זה עובד?‬ ‫-מי אתה?‬
‫חבר של אבא שלך. אני שוטר.‬ ‫אני אקח אותך מפה.‬
‫הכול בסדר.‬
‫איפה אבא שלי?‬
‫לאבא שלך ולי יש אהבה משותפת.‬
‫ארסן לופן.‬
‫הוא מעריץ שלו.‬
‫אני יודע. גם אני.‬
‫מה הדמות האהובה עליך?‬
‫גנימאר.‬ ‫-גנימאר?‬
‫כן, גנימאר. הוא שוטר, כמוני. זה טבעי.‬
‫ועליך?‬ ‫-ארסן לופן.‬
‫ארסן לופן מהספרים על ארסן לופן. יפה.‬ ‫-כן.‬
‫אתה לא יכול‬ ‫לבחור ככה סתם את הדמות הכי טובה.‬
‫הוא מזכיר לי את אבא שלי.‬
‫אבא שלי…‬
‫הוא האדם שאני הכי אוהב.‬
‫עכשיו תפסת אותי.‬
‫דיופ התחבא בחווה נטושה.‬
‫שלחנו אנשים לעצור אותו…‬ ‫-ו…?‬
‫הוא ברח.‬
‫טוב, הבן שלו בידיכם.‬
‫סליחה?‬ ‫-הצפון אפריקאי לא אחד משלכם?‬
‫גדירה? הוא לא קשור יותר לתיק הזה.‬ ‫-הוא לא קשור, אבל הבן של דיופ בידיו.‬
‫הבן שלו?‬ ‫-כן. חדשות טובות מאוד.‬
‫אם דיופ יבין שהוא בידינו,‬ ‫לא נצטרך לחפש אותו.‬
‫נשתמש בילד כפיתיון.‬
‫הוא יבוא אלינו.‬
‫גדירה יביא לנו את הילד… יביא לך את הילד.‬
‫אנחנו נודיע לדיופ שהוא בידינו.‬
‫נחכה לו, ואז תעצור אותו.‬
‫אתה והאנשים שלי.‬
‫אתה מעמיד אותי במצב מסובך.‬ ‫אנחנו פועלים מחוץ לכל הנהלים.‬
‫למי אכפת? דומון…‬
‫הוא המבוקש מספר אחת בצרפת.‬ ‫המפקדים שלך יהיו אסירי תודה.‬
‫ובכן?‬
‫אתה בעסק או לא?‬
‫ומה אם הוא יתקשר למשטרה?‬
‫הוא שחקן, דומון.‬
‫צריך שניים לקרב אגרוף.‬
‫ובכן?‬
‫זה מסוכן.‬
‫אבל שווה לנסות.‬
‫- דומון: כל הכבוד על הילד של דיופ -‬
‫- תתקשר אליי -‬
‫מה לופן היה עושה במקומך?‬
‫אתה מעריץ של לופן?‬ ‫-כן, אני מת עליו.‬
‫- אני לא יכול לדבר, אני נוהג -‬
‫- תביא את הילד למלון פארק הייאט -‬
‫- אני אסביר הכול -‬
‫- אני בדרך -‬
‫בוקר טוב.‬
‫אבא, הוספתי לנאום שלי כמה מילות פתיחה.‬ ‫אני יכולה להקריא לך?‬
‫היום, מקור היצירתיות‬
‫לא שייך רק למעמדות המסורתיים.‬
‫מיזוג התרבויות שהקרן מנסה לקדם‬
‫חייב להפוך לבית הגידול‬ ‫של היצירתיות החדשנית.‬
‫נהדר.‬
‫פה?‬ ‫-בפינה.‬
‫מי אלה?‬ ‫-לא יודע.‬
‫אתה ראול?‬ ‫-כן.‬
‫אתה גדירה?‬
‫אתה עובד עם הקומיסר דומון?‬ ‫-כן.‬
‫פסקל אובלה. אני שוטר.‬
‫למה אתה לא במלון האייט? דומון כבר שם.‬
‫מלון האייט? למה?‬ ‫-מסוכן פה.‬
‫מה זאת אומרת? מה קורה פה?‬
‫תפסו את הבחור?‬ ‫-פשוט תציית לפקודות.‬
‫קח את הילד למלון. נדבר בפעם אחרת.‬
‫יהיה בסדר, טוב?‬
‫אני אודיע להם שאתה בדרך. סע.‬
‫תפסיקי לדאוג.‬ ‫-אני לא דואגת. רק שאלתי.‬
‫הם ימותו עלייך.‬ ‫-תודה.‬
‫אל תשכחי להזכיר את הטבות המס.‬
‫זה מה שמעניין אותם.‬ ‫-אמרת לי כבר מיליון פעמים.‬
‫את מעצבנת.‬ ‫-תשמעו אותו! לאן אתה הולך?‬
‫לחדר שלי בקומה השמינית.‬ ‫-באמת?‬
‫זה חדש.‬ ‫-תמיד צריך לשאוף למעלה.‬
‫הילד בדרך.‬
‫נזמין פיצה, נושיב אותו מול הטלוויזיה.‬
‫נתקשר לאבא שלו, ונגיד לו שיבוא לקחת אותו.‬
‫מושלם. האנשים שלי כבר במקום.‬ ‫ניתן לדיופ לעשות את השאר.‬
‫דומון.‬
‫עניבה.‬
‫כן, אדוני.‬
‫לפני מספר שבועות‬ ‫נפלנו קורבן לעוול משווע.‬
‫הקרן נשדדה.‬
‫אבל אנחנו מסרבים להירתע.‬
‫לכן, הערב, נקיים ארוחה‬
‫בה ישתתפו תורמים נדיבים,‬
‫אזרחים אשר, כמוני,‬ ‫מאמינים בעתידה של ארצנו.‬
‫דבר לא ימנע מאיתנו להשיק את היוזמה הזאת.‬
‫שב, בבקשה. מר בושאר יגיע בקרוב.‬
‫שלום, מדבר לורנזו קליגרי,‬ ‫הבעלים של חנות הכינורות.‬
‫קיבלתי את המכתב, ובתשובה לשאלתך,‬
‫לדעתי, ההגינות מחייבת‬
‫שהצעיר הזה ייענש במלוא חומרת הדין.‬
‫תעדכן אותי. תודה, ויום טוב.‬
‫טוב, אסאן דיופ. מה עכשיו?‬
‫אני לא מבין אותך, אסאן.‬
‫אתה לומד בבית ספר טוב, בלי לשלם.‬
‫לא חסר לך שום דבר.‬
‫ואתה חייב להרוס הכול.‬
‫אל תלך בעקבות אבא שלך.‬
‫אתה צעיר מכדי להישפט,‬ ‫אבל אנחנו לא נוותר לך.‬
‫אתה צריך לשאת באחריות.‬
‫שאלתי את מר קליגרי מה העונש ההוגן ביותר.‬
‫ברגע שהוא יענה לי, אתה ואני נשוחח.‬
‫ואם הוא לא יענה?‬
‫אני אלך לבקר בחנות.‬
‫בבקשה.‬
‫שלום.‬
‫גדירה!‬
‫המעטתי בערכך. טעיתי.‬
‫מה נשמע? לא נורא?‬
‫כל הכבוד, גדירה.‬ ‫-למה אנחנו פה?‬
‫איפה סרנין?‬
‫טוב, תקשיב…‬
‫התיק הגיע לדרגות הכי גבוהות.‬
‫אי אפשר לתת לו להמשיך לעשות מאיתנו צחוק.‬
‫בחלונות הגבוהים רוצים תוצאות.‬
‫אני צריך לטפל בתיק הזה בעצמי.‬
‫בנוסף, קיבלתי מידע חדש.‬
‫יש לנו סיבה לחשוש שהילד בסכנה.‬
‫איזה מידע?‬
‫מידע סודי.‬
‫בכל אופן, אני יכול רק להגיד‬ ‫שאיתי, הילד יהיה בטוח.‬
‫תודה, גדירה.‬
‫רק רגע.‬
‫אני לא מבין.‬
‫תגיד לי,‬ ‫אני צריך לשכנע אותך לציית לפקודה שלי?‬
‫ראול, בוא, בבקשה.‬
‫אני אשאיר אותך עם הקומיסר דומון.‬ ‫יהיה בסדר.‬
‫אני רוצה לראות את אמא שלי.‬
‫אל תדאג, איש צעיר. זה כמעט הסוף.‬
‫הלו?‬
‫אבא? אני במלון האייט.‬ ‫-ראול?‬
‫אל תדאג, אני בדרך. הכול בסדר?‬
‫הם עשו לך משהו? ראול.‬
‫תסתכל עליי.‬
‫איך קוראים לך?‬ ‫-ראול.‬
‫ראול…‬
‫אני אובר.‬
‫אובר פלגריני.‬
‫אני עורך היום ערב התרמה עבור ילדים כמוך.‬
‫כמוני?‬ ‫-כן, ילדים שהוריהם פושעים או נרקומנים.‬
‫ההורים שלי לא כאלה.‬ ‫-באמת?‬
‫אז תגיד לי, במה אבא שלך עובד?‬
‫אתה לא יודע, נכון?‬
‫אני אספר לך.‬
‫הוא עושה את מה שאבא שלו עשה.‬
‫הוא גונב.‬ ‫-זה לא נכון!‬
‫הוא שחצן.‬ ‫-זה שקר!‬
‫לא אכפת לו ממך ומאמא שלך.‬ ‫-אתה משקר!‬
‫אתה צודק. אבא שלך בדרך הנה.‬
‫אל תדאג.‬
‫בקרוב תיפגשו.‬
‫גדירה?‬
‫חיפשתי אותך. מישהו השאיר את זה בשבילך.‬
‫תודה.‬ ‫-להתראות.‬
‫- תודה, גנימאר -‬
‫תודה.‬
‫חברים יקרים, עמיתים יקרים, בואו נקבל בברכה‬
‫את נשיאת הקרן שהביאה אותנו לכאן הערב,‬ ‫ז'ולייט פלגריני.‬
‫כל הכבוד!‬
‫-תודה.‬
‫תודה.‬
‫ערב טוב לכולם.‬
‫לא כולם נהנים מאפשרות גישה לתרבות‬
‫כפי שהייתה לי בילדותי.‬
‫בצעירותי, יכולתי לבקר במוזיאונים הכי יפים,‬
‫לצפות באופרות נהדרות.‬
‫כמו שאפשר לדמיין,‬ ‫בזכות אבא שלי, לא היו לי מגבלות.‬
‫התרבות צריכה להיות נגישה לכולם, בלי אפליה.‬
‫זאת מטרתה של הקרן שלנו.‬
‫זו הסיבה שבגללה אנחנו פונים אליכם היום.‬
‫אתה לא רעב?‬
‫הפסד שלך. זה טעים.‬
‫היי.‬
‫אף פעם לא ראיתי‬ ‫כל כך הרבה כסף בחדר אחד. מטורף.‬
‫תודה.‬
‫קח.‬
‫אני מנסה להפסיק לעשן.‬ ‫-תודה.‬
‫בסדר, קיבלתי.‬
‫אדוני?‬
‫היי, אדוני!‬
‫זה הוא.‬
‫מצאנו אותו. ראינו אותו במרתף.‬
‫אין לו סיכוי.‬
‫אל תזוז!‬
‫החשוד במרתף.‬ ‫תסגרו את המטבח ואת המעבר לקומות.‬
‫לדעתי, ההגינות מחייבת‬
‫שהצעיר הזה ייענש במלוא חומרת הדין.‬
‫תעדכן אותי. תודה, ויום טוב.‬
‫אסאן, תשמיד את ההקלטה.‬
‫זה לא ישנה שום דבר.‬
‫אם מר בושאר לא יקבל תשובה, הוא ילך לחנות.‬
‫עוד יותר גרוע.‬
‫אני יודע.‬
‫זו הזדמנות טובה לבשר לכם שמסיבת ההשקה‬ ‫של הקרן תתקיים בעוד מספר שבועות.‬
‫תהיה לנו הזכות להאזין לקונצרט סימפוני.‬
‫כן, אדוני?‬ ‫-דומון…‬
‫איבדנו אותו.‬ ‫-אתה חושב שהוא עדיין בבניין?‬
‫בטח. אם אני מכיר אותו, הוא לא יוותר בקלות.‬
‫תוציא מפה את הילד.‬
‫מה? אתה בטוח?‬
‫איבדנו את השליטה במצב.‬ ‫הילד הוא הקלף היחיד שלנו.‬
‫אי אפשר לקחת סיכון שנאבד אותו.‬
‫תפנה אותו מהמלון.‬ ‫-טוב, אדוני.‬
‫בעוד חמש דקות תחכה לכם מכונית מאחור.‬
‫אחד מאנשיי ייקח את הילד למקום מאובטח.‬
‫בסדר, אדוני.‬
‫כן. הלו?‬
‫המכונית הגיעה.‬
‫היא מחכה בחניון.‬
‫אתה כבר שם?‬
‫כן, אדוני.‬
‫ואן שחור?‬ ‫-נכון.‬
‫תמצא אותי ברגע שהמכונית תצא לדרך.‬ ‫-בסדר.‬
‫לך. קדימה.‬
‫אני נאלץ לעזוב אתכם.‬
‫- אובר פלגריני -‬
‫כן?‬ ‫-המצב חמור.‬
‫נפלנו קורבן לעוול משווע.‬
‫מה?‬ ‫-הקרן נשדדה.‬
‫אבל אנחנו מסרבים להירתע.‬
‫מה קרה?‬
‫אני לא מבין כלום.‬ ‫-בוא איתי.‬
‫אדיר! הקול!‬
‫קטלני.‬
‫שלום, זה לורנזו קליגרי.‬
‫קיבלתי את המכתב שלך.‬
‫למען האמת, חשבתי על זה.‬
‫כל אחד יכול לטעות.‬
‫מגיעה לצעיר הזה הזדמנות נוספת.‬
‫חוץ מזה, קיבלתי את הכינור בחזרה.‬
‫הוא במצב מושלם. בוא נסתפק בזה.‬
‫תודה רבה, ויום טוב.‬
‫חושב שזה עבד?‬
‫אני מקווה.‬ ‫המנהל אף פעם לא שמע את הקול של לורנזו.‬
‫לפני כמה שבועות, נפלנו קורבן‬
‫לעוול משווע.‬
‫הקרן נשדדה.‬
‫נפלנו קורבן לעוול משווע, דומון.‬ ‫הקרן נשדדה.‬
‫תוציא מפה את הילד.‬
‫מה? אתה בטוח?‬ ‫-איבדנו את השליטה במצב.‬
‫הילד הוא הקלף היחיד שלנו.‬
‫נפלנו קורבן לעוול משווע.‬ ‫-מה?‬
‫הקרן נשדדה. אבל אנחנו מסרבים להירתע.‬
‫אתה באמת גנב? בגלל זה הם חטפו אותי?‬
‫אתה כבר מספיק מבוגר כדי להבין.‬
‫לפני 25 שנה,‬ ‫פלגריני הפליל את אבא שלי בגנבה.‬
‫והיום…‬
‫הוא מנסה לפגוע בך.‬
‫הוא ישלם על זה.‬
‫כמה רחוק עוד תלך, אבא?‬
‫אמא אומרת שלא תשתנה אף פעם.‬ ‫-אני אשתנה.‬
‫ברגע שהסיפור הזה יסתדר.‬
‫אני מבטיח לך שהכול ישתנה.‬
‫יודע מה? אם אתה רוצה שאפסיק, תגיד לי.‬
‫אני אפסיק הכול, רק תגיד.‬
‫לא.‬
‫תמשיך.‬
‫אני אוהב אותך, בן.‬
‫אני אוהב אותך, אבא.‬
‫בוא ניסע הביתה.‬
‫- 24 שעות קודם לכן -‬
‫- עיתונאית חוקרת לשעבר התאבדה -‬
‫- המאבק שלה נמשך -‬
‫סליחה, אפשר לקבל את העיתון שלך?‬
‫תודה.‬
‫- עיתונאית חוקרת לשעבר התאבדה‬ ‫המאבק שלה נמשך -‬
‫- …אובר פלגריני… -‬
‫ולמה שאני אדע על זה משהו?‬ ‫-ידעת על הכול, תמיד.‬
‫תקשיב, בן.‬
‫ראול נחטף.‬
‫אני חושבת שפלגריני אחראי.‬
‫אני צריכה עזרה.‬
‫הוא ימצא את ראול.‬
‫הוא תמיד מוצא דרך.‬ ‫-לא הפעם.‬
‫בבקשה.‬
‫אני רוצה למצוא את הבן שלי.‬
‫הקול היה זהה לשלך, אני נשבע!‬ ‫-בסדר, דומון!‬
‫יש דבר אחד שלמדתי בעסקים,‬
‫תמיד צריך תוכנית גיבוי.‬
‫שתה משהו על חשבוני, דומון.‬
‫אתה לא מפחיד אותי.‬
‫הדבר הכי גרוע שיכולת לעשות‬ ‫היה לחטוף את הבן שלי.‬
‫אני רוצה את הילד שלי. אתה רוצה את המחרוזת.‬
‫אז אני רוצה להציע לך הצעה.‬
‫והיא?‬
‫כשאקבל את הבן שלי בחזרה, תקבל את השאר.‬
‫המחרוזת לא מעניינת אותי,‬
‫אלא אסאן.‬
‫תפתחי את הדלת, ותיכנסי לחדר שלך. בסדר?‬
‫בסדר?‬
‫רק רגע אחד עם הבן שלי?‬
‫אמא?‬
‫תברח.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬