PŮVODNÍ SERIÁL NETFLIX
Uteč.
Uteč, Assane!
Kde je?
Chlapi!
Jsi v pořádku? Neublížili ti?
- Kdo to byl? - Odpověz mi, prosím.
Je mi dobře. Táta je skvělý.
Ale ne.
- To tě nemůžu nechat říkat. - Proč?
To snad vidíš sám.
Je nebezpečný.
Všechny využívá. Nemá zábrany.
- To není pravda. - Je.
Je to jeho vina!
Už o něm nechci slyšet. Rozumíš?
Nechci, ať se k nám přibližuje.
Rozumíš mi?
Nikdy nedokázal dodržet svůj slib.
Už mu nemůžeme věřit.
To je naposledy, co tě ohrozil.
Dneska máš skvělou náladu. Co ti přelítlo přes nos?
Nechápu, proč mi to nezvedá.
- Je to jeho matka. - A já jeho otec.
Na to nemá právo. Nemluvil jsem s ním už týden.
Unesli ho. Byla zoufalá. To je normální.
Ne, není.
Práskla mě Pellegrinimu.
Zašla moc daleko.
Přestaň. Neměla na výběr.
Varovala tě. Nenechala tě ve štychu.
Naštěstí mě ty můžeš rozveselit.
Jsi můj nejlepší přítel.
Uklidni mě a neříkej mi pravdu.
Kámo. Měl by sis to vylít na Pellegrinim.
Tak jaký je teď plán?
Assane?
Neboj.
Pellegrini šel po mém synovi. Udělám to samé.
Pojď, máme práci.
Díky.
- Haló. - Haló.
Ganimarde?
Poslouchej. Pondělí, 10:00, Café Paul, Place Dauphine.
Buď tam. Máš to?
- Chytil. - A přijď sám.
- Dobře. - Sám, Ganimarde.
Zjistím, jestli to někomu řekneš.
- To určitě. - Mimochodem…
- Zkus studenou vodu. - Studenou vodu?
Na ten flek. Odstraníš ho studenou vodou.
Jdeme na to. Přijímám sázky. No tak!
Kde je kulička?
Vidíte, pane. Je tady.
Sázejte. Zdvojnásobím, ztrojnásobím je.
- Kde je? - Nalevo.
Tady.
- Vážně? - Určitě.
Vyhrál jste, pane.
- Dík. - Měli jsme vsadit.
Druhé kolo. Jdeme na to. Kulička je tu.
Tak do toho. Přijímám sázky.
- Tady? - Jo.
- Opravdu? - Jo.
Prohrál jste, pane.
- To je škoda. - Třeba příště.
Vidíte tu kuličku?
Jdeme do třetího kola.
- Takže kolik? - 950.
- Dneska se nám dařilo. - Jo.
- Hezké holky. - My taky nevypadáme zle.
- Promiň. - Assane?
Jak se máš?
Dobře.
- Juliette, jdeš? - Už jdu.
- Co tady děláš? - Nedávno jsem na tebe myslela.
Kde to vázne?
Sejdeme se tady zítra?
Jo. Jasně.
Tak ahoj zítra.
Měj se.
Fajn.
Ty časem nemrháš.
Dlouhý příběh. Povyprávím ti to jindy.
Co je to za holku? Znáš ji?
Co tady děláš?
Nepředstírej, Juliette.
Předstírat co?
Chceš, abych snad věřil, že je to náhoda?
V čem je háček tentokrát?
Číšník je v ochrance tvého otce?
Pane? Můžu vám vzít kabát?
Nezdržím se.
Dobře.
Ochranka není, co bývala.
Myslím to vážně, Juliette.
Zašlo to moc daleko.
Nevím, o čem to mluvíš.
- Jasně. - Poslyš…
Vztah našich rodin nebyl nikdy jednoduchý.
Ale nejsme naši otcové.
To bylo mezi nimi. A ne námi.
Vadí mi, jak to kazí náš vztah.
Nemá to háček, Assane.
Nevypadáš dobře. Chci, abys přišel na jiné myšlenky.
Nemusíš tady zůstávat.
Ale jídlo tu mají dobré.
Madam?
- Chcete si objednat? - Lososa, prosím.
Pane?
- Dám si to samé. - Dobře.
- Ano? - Máte návštěvu, pane.
Philippe Courbet.
- Zdravím, Philippe. - Pane.
Pojďte dál.
- Whisky? - Ne, díky.
Možná trochu vína?
Proto tu nejsem.
Pojďme rovnou k věci.
Posaďte se.
Takže…
Povídejte.
Dobře.
Prověřil jsem finanční situaci těch, kteří se zúčastní koncertu nadace.
Za předpokladu, že třicet procent jich nepřispěje…
Za předpokladu, že dárci nejsou tak štědří, jak se tváří…
Myslím, že dostaneme 10 milionů eur.
Jak jste chtěl, 15 % půjde do nadace.
- Zbývajících 85 %… - Půjde do mé kapsy.
Peníze budou převedeny na účet na Kajmanských ostrovech.
Se svým týmem potřebuji na dokončení smluv pár dní.
Jak jste starý?
A jak starý jste vy?
Můj věk není důležitý, pane.
Záleží jen na tom, že si účtuji 10 000 eur za hodinu.
Je to drahé,
ale mým klientům to stojí za to.
Prý jste nejlepší.
To o mně říkají.
- Mám jednu otázku. - Povídejte.
Je vaše dcera součástí tohoto podvodu?
- Neříkejme tomu tak. - Ano, samozřejmě.
Je do toho Juliette Pellegrini zapojená?
Ne, není.
Často večeříš sama?
Ne. Vykašlal se na mě.
Bylo to rande?
Měla jsem se sejít…
s jedním kanadským dárcem nadace.
A zrušil to.
Bohatí lidé jsou rádi filantropy.
Když jde o podepsání šeku, nejsou k nalezení.
A i ty daruješ?
Mnohem víc, než si myslíš.
Neboj. Pořád mi zbývá dost.
- Vlastně až moc. - Přestaň.
Za peníze si štěstí nekoupíš, co?
Ne, ale řekněme, že můj život zvážněl.
A…
schází mi adrenalin.
- Chybí ti? - Ano.
Podívej se na nás.
Schováváme se za skleničkami.
Kdysi bychom do takového místa nešli.
To bychom šli.
Odešli bychom bez placení.
- Měli bychom? - Jsi šílená.
To nejde jen tak.
- Chápeš? To jsem myslela. - Co?
- Dostal jsi rozum. - Vůbec ne. Jen jsem změnil metody.
A?
Rezervace je na tebe?
Je na jméno Velmont.
Na koho?
Horace Velmont. Ten Kanaďan, co měl přijít a nepřišel.
V tom případě…
Díky za večeři, Horaci Velmonte.
- Účet, prosím. - Dobře.
Pospěš si!
- Tady máš. - Díky.
Hej! Tvůj skútr!
Hej!
Sakra! Můj skútr!
Pont Neuf, nábřeží Seiny…
To jsi neudělal schválně?
- Nevím, jak to myslíš. - Jo.
Moc jsem si dnešní večer užila. Dík.
Já taky.
- Škoda, že nejde zastavit čas. - Jo, škoda.
Hezký večer.
Hezký večer, pane.
No tak.
To snad není pravda.
No tak.
Bene, jsi tam?
Claire, co tady děláš?
Byla jsem poblíž.
- Jak se máš? - Dobře.
- Ráda tě vidím. - Já tebe taky.
Víš něco o Assanovi? Dobrý?
Neboj se. Je v pohodě.
- Claire? - Kdo je to?
Je to kamarád.
Kamarád?
- Mám vás představit? - Ano.
Marcu?
Takže tohle je Benjamin.
- Zdravím. - Zdravím.
Máte krásný obchod.
Nemusíš být milý. Je to kámoš Assana. Nebudeš se mu líbit.
Jsme spolu, tak se mi nesmí líbit?
Opravdu.
- A co Raoul? - Má se velmi dobře.
- Velmi dobře. Díky. - Fajn.
- Tak my půjdeme. - Vyprovodím vás.
Ahoj, Bene. Měj se.
Promiňte?
Chci dát Claire dárek.
Viděl jsem tamhleten náramek.
- Tamten? - Jo.
- Můžete mi ho odložit? - Jasně.
- Vrátím se pro něj později. - Jo.
Díky, to je milé.
Než z něj udělali muzeum, tak Orsay bylo nádraží.
V budově byli během osvobození vězni.
Chci, abyste tento příběh převyprávěla dětem nadace.
Ovšem.
Ano. Bylo by úžasné, kdyby měli přístup do sálu.
Můžeme také organizovat promítání, koncerty, debaty.
Moje asistentka vám může poslat návrhy.
Alice, promiňte.
- Omluvte mě na chvíli. - To nic.
- Sejdeme se venku. - Bezva.
Co tady děláš? Pracuju.
Šel jsem kolem a viděl jsem tě.
- Ty mi nevěříš? - Znám tě.
Assane…
- Včera to bylo fajn. - Dneska může být taky.
Poslyš. Užila jsem si to včera…
Už nám není 20.
A jak jsi říkal,
nemůžeme zastavit čas.
Promiň.
Musím jít.
- Máš se dobře? - Ano.
Co děláš?
Pracuju.
A jak ti to jde?
- O co jde? - Něco pro tebe mám.
Fakt?
Malý dárek.
- No tak to otevři. - Díky.
Koupil jsem ho u Benjamina.
Doporučil to. Nelíbí se ti? Nadej mu.
Děláš si srandu? Je nádherný.
Moc se mi líbí.
Děkuji.
Vyfotíme se.
Pošlu to Benovi.
- Courbete, znáte moji dceru? - Neměl jsem to potěšení.
Juliette!
Ještě neznáš Philippa Courbeta.
- Ne. Těší mě. - Nápodobně.
Philippe vytváří strukturu pro příjem darů.
Báječné. Děkuji.
Ve srovnání s vaší prací to není nic.
- Mějte se. - Mějte se.
Tak.
Přišel vám balíček. Nechala jsem vám ho na stole.
PRO: JULIETTE PELLEGRINI
PISSARRO UKRADEN Z MUZEA ORSAY
KRÁDEŽ OBRAZU SEINA A LOUVRE
Všichni jsme samozřejmě zdrcení z toho, co se stalo.
Velký zármutek padl nejen na nadšence umění a kultury.
Smutek dnes drží celá Francie.
NĚKDY ČAS ZASTAVIT MŮŽEŠ. A.
Ano?
- Čekají na vás dva pánové. - Ano, už jdu.
- Dobrý den, pánové. - Dobrý den.
Máme pár otázek.
- Ano? - Byla jste včera v Muzeu Orsay?
- Ano. Proč? - Přibližně v tu dobu byl obraz ukraden.
Neviděla jste náhodou něco neobvyklého nebo podezřelého?
- Ne. - Jste si jistá?
Dnes vám přišel balík.
Ne, já…
Promiňte. Ujišťuji vás…
Nebojte se.
Neobviňujeme vás.
To je dobře.
No, jsem vám k dispozici, pánové.
- Kdybyste něco potřebovali, ozvěte se. - Díky.
Mějte se hezky.
Vyprovodím vás.
Assane!
Zbláznil ses?
Nemůžeš ukrást obraz a poslat mi ho.
Nelíbí se ti?
Myslím to vážně. Přišla mě vyslechnout policie.
Říkalas, že nemůžeme zastavit čas. Můžeme. Ten obraz je toho důkazem.
O co ti jde?
Večeře, jízda na skútru, obraz…
Co chceš?
Tebe.
Ty sis vybral už dávno.
Přesně tak. Neudělal jsem dobře.
Claire je matkou mého syna, ale nic víc.
- Mýlil jsem se v ní. - Přestaň, Assane.
Hluboko uvnitř jsi jako já.
- Něco cítíš, ale nepřiznáš si to. - Vážně?
Rozhlédni se. Žádná policie.
Neprásklas mě.
Jsme tu spolu.
Protože tu chceme být.
Možná není pozdě, Juliette.
Dokaž mi to.
- Cože? - Dokaž mi to.
Ne tím, že ukradneš obraz.
Jak?
Claire.
Je hezká. Pěkné oči, krásný úsměv.
- Nežije podle svých… - Neznáš ji.
Vím toho víc, než si myslíš.
Dneska je vše na sociálních sítích.
- Ty je sleduješ? - Někdy.
Všimla jsem si pár zajímavých věcí.
Má přítele.
Docela fešák.
Dal jí náramek.
A zjevně se jí hodně líbí.
- Mně taky. - A?
Ukradl jsi obraz z muzea Orsay.
Tak ukradneš i náramek svojí bývalky.
To zvládneš.
Vzácný model.
Dokážeš ho znovu najít?
Ten náramek jsem nějakou dobu měl…
- Prodal jsem ho. - Komu?
- Můžu ho od něj koupit. - Ne.
Ne.
Dobře.
- Prodal jsi ho Claire. - Ano.
- Ne tak úplně. - Co tím myslíš? Prodal, nebo ne?
Ten týpek, co s ním byla, ho ode mě koupil. Marc.
- Vůbec se mi nelíbil. - Vážně?
- Ne! - A proč ne?
- Dobře. Byl moc milý. - Tak vidíš.
Tenhle náramek je vzácný.
Další takový nenajdeš.
Takže jestli ho Juliette chce, musíš jí ho ukrást.
Claire.
- Kam jdeš takhle zmalovaná? - Nikam.
Potkal jsem matku Céleste.
Včera po škole jsi mluvila s mladým černochem.
Zdálo se jí, že ho znáš velmi dobře.
Říkal jsem jí, že neznáš žádné černochy.
Ale mám svou představu.
Zakazuji ti ho vidět.
- Kdo říkal, že… - Juliette.
Nemáme s nimi nic společného.
Jasné?
ARSÈNE LUPIN KONTRA HERLOCK SHOLMES
Tu máš. Jak jsem slíbil.
Slušné.
Takže? Co podnikneme teď?
Chtěl bych začít od začátku.
Už žádné lži.
Máš pravdu. Dostal jsem rozum.
Vrátím muzeu ten obraz.
A i náramek Claire.
Nikdy jsme nesměli být spolu.
- Vážně? - Vždyť to víš.
Teď už ne.
Tvůj otec.
- Vždycky byl proti nám. - Přestaň jím být posedlý.
- Co chceš? - Chci, ať si žijeme po svém.
Mám si vybrat mezi tebou a mým otcem?
To jsem neřekl.
Před 25 lety obvinil mého tátu z krádeže.
- Co to vykládáš? - Nevíš vše, Juliette.
Zeptej se své matky. Ona to ví.
Moje matka s ním nemá nic společného.
Přesně tak. Běž za ní.
Ona ti o něm řekne pravdu.
Až uslyšíš pravdu, uděláš, co je třeba.
Tady máš.
Co je to?
Jméno jednoho poldy.
Ganimard.
Důvěryhodný člověk.
Máma mu může říct všechno.
Zmeškali jsme šanci, když jsme byli mladí. Teď ale víme, co chceme.
Tu máš.
Víš, kde mě najdeš. Pamatuješ?
Tady máte Pissarrovu Seinu a Louvre.
A přímo za ním je mistrovské dílo Toulouse-Lautreca…
PISSARRŮV OBRAZ SE VRÁTIL DO MUZEA ORSAY
O TÝDEN DŘÍVE
Tak jaký je teď plán?
Assane?
Neboj.
Pellegrini šel po mém synovi. Udělám to samé.
Půjdu po jeho dceři.
Pojď, máme práci.
Dobrý den, chci si rezervovat stůl pro dva na zítra večer.
Stůl u okna.
Perfektní.
Samozřejmě. Jmenuji se Horace Velmont. V-E-L-M-O-N-T.
Děkuji, pane. Na shledanou.
Bezva. Zítra zavoláš Juliette a budeš předstírat, že jsi Velmont.
Řeknu jí, že je její nadace úžasná.
Že chci darovat a seznámit se s ní.
Ráno odlétám zpátky do Montrealu, takže se můžeme potkat jen večer.
Přesně tak.
Ano, to by bylo báječné.
Mohli bychom spolu večeřet.
Zbytek musí vypadat jako její nápad. O to jde.
Pojď dovnitř.
Zametu po sobě stopy.
Aby jí nikdy nedošlo…
Ale jídlo tu mají dobré.
Rezervace je na tebe?
…že jde o manipulaci.
Na Velmonta.
- Na koho? - Horace Velmont.
V tom případě… Díky za večeři, Horaci.
Pospěš si!
Zaplatíme číšníkovi, ať za námi neběží.
Zaplatíme za účet předem.
Hej! Tvůj skútr!
A zaplatit poslíčkovi za ten skútr.
A pak…
Zázrak.
Musí věřit, že pro ni udělám cokoli. Udělá to pak i ona pro mě.
Dokonce by zradila svého otce.
Doteď to chápu, ale…
- Jak ten obraz ukradneme? - Neukradneme.
Necháme ji věřit, že ho ukradli.
Mrkni, video z požáru Notre-Dame.
KATEDRÁLA NOTRE-DAME HOŘÍ
Změníš titulek.
OBRAZ SEINA A LOUVRE UKRADEN
A je to.
Všichni jsme samozřejmě zdrcení z toho, co se stalo.
Velký zármutek padl
nejen na nadšence umění a kultury.
Smutek dnes drží celá Francie.
Pošlu jí falešná oznámení.
Do hry zapojím další hráče.
Co chceš po Étiennovi?
Nebojte se. Neobviňujeme vás.
To je dobře.
Potřebujeme jen padělaný obraz.
Spoléhám na tebe.
To by neměl být problém.
Takže vlastně…
nejsme ti, co dostanou Pellegriniho.
Bude to jeho dcera.
Co se děje, zlatíčko?
Assane Diop mi řekl, ať za tebou přijdu.
Moc dlouho jste skrývali hodně věcí, mami.
Musím to vědět.
Tvůj otec potřeboval peníze.
Našel skvělého obětního beránka.
Ale doznání Babakara Diopa mu nepřineslo zkrácený trest.
Tvůj otec lhal.
Proč jsi nic neřekla?
Nebo ho nenahlásila?
Proč?
Protože byl otcem mé dcery.
Tolik jsi ho milovala.
Nechtěla jsem ani potíže, ani abys o něj přišla.
Mami…
Tohle musí přestat. Musíš o tátovi říct pravdu.
Musíš jít na policii.
Já nevím.
Tady. Běž za tímhle člověkem.
Řekni mu, co víš.
Tak je to správně.
Fajn. Tohle všechno kvůli jednomu kafi.
Jo. To všechno kvůli jedinému kafi.
Jste Ganimard?
Ano.
Jsem tu kvůli dceři. Slíbila jsem říct pravdu o jejím otci.
Dobře, ale povíte mi, kdo jste?
Anne Pellegrini.
Podepište to tady…
A tady.
Gratuluji.
Pane…
Co se děje?
Policie, pane Pellegrini.
Máme povolení k prohlídce.
Jste zatčen za podezření z podvodu a bránění spravedlnosti.
Budeme se také ptát na Babakara Diopa.
To myslíte vážně?
Jděte.
Moje hůl!
ŽIVĚ – ZATČEN HUBERT PELLEGRINI
ZATČEN ZA PODVOD A BRÁNĚNÍ SPRAVEDLNOSTI
- Kde jsi? - Budu mít menší zpoždění.
Co to děláš? Pellegriniho zatkli. Píšou o tom všude!
Musím za Juliette.
Ne. Nedělej tu chybu.
Je konec, Assane. Je po všem.
Nebude to na dlouho. Čau za chvíli.
Dobrý večer.
Dobrý večer, madam.
Překlad titulků: Kateřina Richard