‫- סדרה מקורית של NETFLIX -‬
‫אתם בסדר?‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-התיק שלי, בבקשה.‬
‫תעזור לי! אני צריך את התיק!‬
‫תעזור לי!‬ ‫-אדוני!‬
‫הכול בסדר.‬
‫הוא עזב את התיק.‬
‫תודה רבה.‬
‫תבדוק שלא חסר שום דבר.‬ ‫-כן, אתה צודק.‬
‫הכול פה. תודה, באמת.‬
‫אין בעד מה.‬
‫יום טוב.‬ ‫-יום טוב, לוקה.‬
‫אתם ודאי יודעים שאתם מסתכנים פה מאוד.‬
‫אתם מודעים‬
‫לכך שמה שקורה פה‬ ‫עלול לסיים את הקריירה שלכם?‬
‫אולי זה לא כל כך נורא.‬
‫אסור להכניס הנה טלפונים.‬
‫למקרה שאלבר יחזור אליי.‬ ‫-אלבר?‬
‫פונטן.‬
‫שר הפנים. הוא חבר שלי.‬
‫מר פלגריני,‬
‫אתה עצור בחשד להונאה ולעדות שקר.‬
‫תענה על השאלות שלנו.‬
‫איפה פוליסת הביטוח של המחרוזת?‬
‫אם אתה יודע משהו, כדאי לך לדבר.‬
‫אני לא יודע כלום.‬
‫לא עשיתי שום דבר רע.‬
‫אחרי שהמחרוזת נגנבה ב-1995,‬
‫קיבלת מהביטוח 118 מיליון פרנק.‬
‫אבל התכוונת למכור אותה‬ ‫בסכום גבוה פי שלושה.‬
‫הרבה כסף.‬ ‫-אז מה?‬
‫אני לא קובע את המחירים בשוק האמנות.‬
‫חוץ מזה, החזרתי את כספי הביטוח.‬
‫האיש הזה. אתה מכיר אותו?‬
‫ודאי.‬
‫הוא גנב את המחרוזת,‬ ‫בדיוק כמו אביו בזמנו. דיופ.‬
‫דיופ הוא שמו האמיתי?‬
‫קוראים לו אסאן דיופ.‬
‫עצרנו אותו בנורמנדי. הוא הצליח להימלט.‬
‫מה איתו? אתה מכיר אותו?‬
‫מר פלגריני, זאת שאלה פשוטה.‬ ‫האם אתה מכיר אותו?‬
‫אני חושב על זה. אפשר?‬
‫אני פוגש הרבה אנשים.‬
‫הוא נעצר עם נשק בלה האבר.‬
‫הנשק נקנה תחת שם בדוי,‬
‫עם כתובת בפריז, קרוב לפיגאל.‬
‫גילינו שהדירה נמצאת בבעלותך.‬
‫אז מה? יש לי הרבה נכסים בפריז.‬ ‫אני לא מכיר את הדיירים.‬
‫הוא השתמש בשם בדוי. אתה יודע למה?‬
‫תשאל אותו.‬
‫נעשה את זה.‬
‫אנחנו מאמינים‬ ‫שהוא ניסה לחטוף את הבן של דיופ בנורמנדי.‬
‫מי זה?‬
‫כמה זמן אתה כבר מכיר אותו?‬
‫כדאי לך לענות על השאלות שלנו.‬
‫אחרת, תסתבך.‬
‫כן, הלו?‬
‫נחמד מצדך לחזור אליי.‬
‫כן.‬
‫אני מעביר אותך.‬
‫שר הפנים רוצה לדבר איתך.‬
‫כן. שלום. שלום, אדוני השר.‬
‫השר אמר שאין לנו די ראיות‬ ‫כדי להחזיק את פלגריני במעצר.‬
‫צריך לשחרר אותו.‬ ‫-הוא מנצל את מעמדו לרעה.‬
‫לפחות קיבלנו את השם של הבחור‬ ‫שחיפשנו מההתחלה.‬
‫אסאן דיופ.‬
‫את בסדר?‬ ‫-אבא שלי שוחרר מהמעצר.‬
‫זה היה צפוי.‬
‫הוא מכיר אנשים.‬
‫מה עשיתי בגללך, אסאן?‬ ‫-תירגעי.‬
‫יהיה בסדר.‬
‫הוא ירצה לדעת מי דיבר עם המשטרה.‬
‫את לא היית זאת שדיברה עם המשטרה.‬
‫השוטר שאמא שלך דיברה איתו‬ ‫הוא בחור טוב. אני סומך עליו. הוא לא ידבר.‬
‫אבא שלי תמיד מקבל את מה שהוא רוצה.‬ ‫אפילו מבחורים טובים.‬
‫אני חייבת לבטל את הקונצרט.‬ ‫-לא.‬
‫את לא יכולה.‬
‫אני לא רוצה שהקרן תיפגע.‬
‫אם תבטלי, הוא יחשוד.‬ ‫-סביר שהוא כבר יודע.‬
‫ז'ולייט…‬
‫הקונצרט יאפשר לך לגייס הרבה כסף‬ ‫עבור הקרן, עבור הילדים, עבור העתיד שלהם.‬
‫אל תנטשי אותם.‬
‫את לא יכולה לאכזב אותם עכשיו.‬
‫אם תבטלי, אבא שלך ינצח.‬
‫את בחורה טובה, ז'ולייט.‬ ‫-טוב…‬
‫כן.‬
‫סליחה, אני חייב לענות.‬ ‫-תענה.‬
‫היי.‬
‫יהיה בסדר. טוב?‬
‫כן.‬ ‫-נתראה אחר כך.‬
‫פביין בריו נקברה בליל.‬
‫התקשרתי לחדר המתים.‬ ‫אמרתי שאני רוצה לשלם עבור הלוויה…‬
‫אבל אמרו לי שמישהו כבר שילם.‬ ‫-בטח, זה לא בחינם.‬
‫אבל לא ידוע לנו שהיו לה חברים.‬
‫ביקשתי את פרטי הקשר של מי ששילם,‬ ‫כדי להודות לו.‬
‫הם אמרו לי מה שמו.‬ ‫-דיופ.‬
‫לא. ב-ט-א פרל.‬
‫חברה מסנט-אואן. חנות עתיקות בשוק הפשפשים.‬
‫בנז'מן פרל.‬
‫הוא מתמחה באבני חן.‬
‫כל הכבוד. הוכחה שדיופ לא עובד לבד.‬
‫פרל בטח שלח את המשטרה בעקבותיי.‬
‫אני חושב…‬ ‫-צריך לעקוב אחריו.‬
‫אם הוא מכיר את דיופ, הוא יוביל אותנו אליו.‬
‫מושלם. נעשה את זה.‬ ‫-אני אטפל בזה.‬
‫לא, לא. לאונר יטפל בזה.‬
‫הוא מטפל באסאן דיופ.‬
‫תעביר לו את הפרטים.‬
‫טוב, תודה, רבותיי.‬
‫פסקל.‬
‫יש לנו על מה לסלוח לו.‬
‫זאת הזדמנות מושלמת בשבילנו.‬
‫מה זאת אומרת?‬
‫סגור את הדלת.‬
‫הלו.‬ ‫-אני צריך אותך. זה דחוף.‬
‫מה קרה?‬ ‫-אני לא יכול יותר.‬
‫הוא נובח בכל פעם שמישהו אומר "פלגריני".‬
‫עוד פעם.‬ ‫-אז תפסיק להגיד את השם שלו.‬
‫ניסיתי. הוא הבין.‬
‫לפני כמה ימים, לא אמרתי כלום,‬ ‫רק חשבתי על פלגריני.‬
‫הוא נבח. הוא קורא את המחשבות שלי.‬ ‫הוא מפחיד אותי.‬
‫אני אקח אותו. ניפגש אצלי.‬
‫תודה.‬
‫אני לוקח אותך בחזרה לאבא שלך. בוא.‬
‫לך ולאסאן יש ילד.‬
‫ראול. נכון?‬ ‫-כן.‬
‫אז את יודעת איפה הוא גר.‬ ‫-לא.‬
‫לא? הוא אבא שלך הילד שלך.‬
‫תקשיבו…‬
‫אסאן הוא איש די דיסקרטי, אפשר לומר.‬
‫את רואה אותו באופן קבוע?‬
‫הביטוי "באופן קבוע" לא נמצא במילון שלו.‬
‫קודם כול,‬ ‫תורידי את החיוך הזה מהפנים. בסדר?‬
‫זאת תחנת משטרה. אנחנו לא משחקים פה.‬
‫מי היו האנשים מחוץ לבניין שלך?‬ ‫-איזה אנשים?‬
‫אלה שחיכו מחוץ לבית שלך,‬ ‫שאמרו לי לקחת את הילד למלון.‬
‫איך הם נראו?‬
‫כמו שוטרים סמויים.‬
‫אולי הם היו שוטרים סמויים. בדקת?‬
‫את רצינית? ברור שבדקתי.‬
‫אף אחד לא נשלח לשמור עלייך.‬
‫תקשיב…‬ ‫-מי הם היו?‬
‫אדוני, אני ממש אשמח לעזור לכם, אבל אני…‬
‫אין לי יותר מה להגיד.‬
‫הימים האחרונים היו קשים מאוד.‬
‫אני פשוט שמחה שהבן שלי שוב איתי.‬
‫נציב מישהו מחוץ לבניין שלך,‬ ‫למקרה שאסאן יחזור.‬
‫אם אתם רוצים.‬ ‫אני חוששת שזה בזבוז זמן. הוא לא יחזור.‬
‫אני לא רוצה שהוא יראה את הבן שלי.‬
‫כן. זה מקום נהדר.‬
‫אתה רוצה מהדורות ישנות של לופן?‬
‫אני אוהב את "הגברת הבלונדינית".‬ ‫-גם אני.‬
‫עוד משהו?‬ ‫-לא יודע…‬
‫"המנורה היהודית".‬
‫כן, סיפור מעולה.‬
‫עימות אדיר בין שולמס לבין לופן.‬
‫כן.‬
‫אתה בסדר, ראול?‬
‫כן, אבל יש לי תחושה שהבלגן שלך‬ ‫לא ייגמר אף פעם.‬
‫המצב כבר משתפר.‬
‫כמעט סיימתי, אני מבטיח.‬ ‫-ככה אתה תמיד אומר.‬
‫לא.‬
‫אתה מדבר כמו אמא שלך.‬
‫היא לידך?‬
‫לא, אני אומר לך את זה, אבא.‬
‫אני חייב לזוז. להתראות.‬
‫אוהב אותך.‬
‫בוא, ז'אקוז.‬ ‫-לך!‬
‫ז'אקוז!‬
‫הוא שמח לראות אותי.‬ ‫-לא שמח כמוני.‬
‫אז מה, ז'אקוז?‬
‫אתם לא מסתדרים? זה נכון?‬
‫אמרתי לה לא לבטל את הקונצרט.‬
‫עתיד הילדים תלוי בו.‬ ‫-גרמת לה לחוש אשמה.‬
‫לא, התכוונתי לזה.‬
‫מה שאנחנו עושים לפלגריני‬ ‫לא צריך לעצור את ז'ולייט.‬
‫אני הולך.‬ ‫-להתראות.‬
‫פלגריני!‬
‫טוב, בהצלחה.‬
‫הלו? יש קטטה בשדרות טרודן 12-א.‬
‫נשמע אלים. תשלחו מישהו.‬
‫בעל הדירה נקרא דיופ. אסאן דיופ.‬
‫תודה.‬
‫הלו?‬
‫כן.‬
‫כן, אני כותבת.‬
‫- פסקל: סיימתי -‬
‫- טרודן 12-א -‬
‫תודה.‬
‫יש! יש לנו את הכתובת של דיופ. טרודן 12-א.‬
‫בלקסם! מה הכתובת?‬
‫בואו כבר!‬
‫זה מוכן!‬
‫ז'אקוז?‬
‫כנראה.‬
‫טוב, בוא.‬
‫קדימה, בואו!‬
‫אני אכנס מקדימה.‬ ‫-אני אעלה במדרגות.‬
‫כעת נחזור לחדשות המרכזיות של היום.‬
‫אדם נרצח בלב פריז.‬
‫המשטרה מחפשת עדים‬ ‫בניסיון לאתר את בעלי הדירה…‬
‫קלייר!‬ ‫-…החשוד העיקרי בפרשה.‬
‫הוא חשוד בפשעים נוספים…‬ ‫-כן? מה?‬
‫ובפרט, בגנבת המחרוזת המלכותית.‬ ‫-תסתכלי.‬
‫החשוד טרם אותר.‬
‫לדברי המשטרה, מדובר בגבר בשם אסאן דיופ.‬
‫המשטרה הקצתה מספר חירום מיוחד‬
‫עבור כל מי שיש לו מידע אודות החשוד הנמלט.‬
‫כוחות רבים הוקצו למציאתו‬
‫של המבוקש מספר אחת בצרפת נכון לערב זה.‬
‫אסאן, תחזור אליי מיד, בבקשה.‬
‫זה הבחור שנעצר ושוחרר.‬ ‫היינו אמורים לחקור אותו.‬
‫כן…‬
‫עושה רושם שדיופ היכה ראשון. תראי מה מצאתי.‬
‫העט מהלובר.‬
‫תסתכל עליו.‬
‫כמו ילד.‬
‫לוג'ייה.‬
‫אני כבר חוזר.‬
‫היי, גדירה, תתרכז.‬
‫תפנה לנו את החדר.‬ ‫-כן, המפקד.‬
‫ותסגור את הדלת.‬ ‫-ודאי.‬
‫איך מצאנו את המקום הזה?‬ ‫-היה לנו מזל.‬
‫מישהו דיווח על קטטה. בטח שכן.‬
‫הוא בטח ברח מהר.‬
‫כל הכבוד, לוג'ייה.‬
‫תקשיב, לוג'ייה, זה תיק רגיש.‬ ‫אני לא רוצה שאנשים ישמעו עליו.‬
‫אני רוצה שנגביל את הגישה לראיות שנמצא פה.‬
‫רק לך ולי תהיה גישה אליהן.‬
‫הבנת?‬ ‫-בסדר גמור.‬
‫צור איתי קשר כשתעביר אותן למקום מאובטח.‬
‫אני לא לוקח את הכלב בחזרה.‬ ‫-לא שמעת?‬
‫מה?‬ ‫-אתה צריך לצאת מהחנות, בנז'מן.‬
‫הם יודעים. קח את הדברים שלך. מהר.‬
‫כן.‬ ‫-איפה אתה כרגע?‬
‫לא יודע. אני הולך ברגל.‬
‫מישהו עוקב אחריך?‬ ‫-אני חושב שלא.‬
‫מישהו עקב אחריך כשבאת לדירה שלי.‬ ‫ככה הם מצאו אותה.‬
‫תבדוק טוב.‬
‫שיט, כן. מישהו הולך אחריי.‬
‫אני לא בטוח.‬
‫בסדר, אל תסתובב.‬
‫תהיה דיסקרטי. תירגע.‬
‫אל תרוץ. בלי פניקה.‬
‫יש שם ספסל? מקום לשבת?‬
‫יש תחנת אוטובוס.‬ ‫-מושלם. לך לשם.‬
‫אתה יושב?‬ ‫-כן.‬
‫הוא הלך?‬
‫לא.‬
‫הוא יושב לידך?‬ ‫-כן.‬
‫הוא שומע מה אתה אומר?‬ ‫-נכון.‬
‫תקשיב. מישהו נרצח בדירה שלי.‬ ‫רוב הסיכויים שזה הרוצח.‬
‫יכול להיות שהוא ינסה לתקוף אותך,‬ ‫אבל אל תדאג. הוא לא יעשה פה כלום.‬
‫מרגיע.‬
‫יש אוטובוס בדרך?‬
‫כן.‬
‫תעלה עליו.‬
‫בסדר.‬ ‫-הוא יעלה אחריך.‬
‫הוא ייתן לך לעלות ראשון.‬ ‫-בסדר.‬
‫שלום.‬
‫כשתעלה, תלך אחורה.‬
‫רגע לפני שהאוטובוס ייסע והדלת תיסגר,‬
‫תרד.‬
‫בסדר.‬
‫עכשיו!‬
‫הכול בסדר. יצאתי.‬
‫הוא לא פה.‬
‫אני יודע.‬
‫איזה זין!‬
‫ומה עכשיו?‬ ‫-עכשיו…‬
‫ניעלם.‬
‫- רכבת תחתית -‬
‫אתה תראה. יהיה מדהים.‬
‫תיהנו מהסיור. להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫שלום. כן?‬ ‫-שני כרטיסי תלמיד.‬
‫אתם לא אמורים להיות בבית הספר?‬ ‫-לא.‬
‫אנחנו פה בשביל להכין מצגת על הקטקומבות.‬
‫בטח.‬
‫בסדר. אתם צריכים מפה.‬
‫כמה מנהרות!‬
‫ואלה רק המנהרות שנגישות לציבור.‬ ‫-יש עוד?‬
‫אני אראה לך משהו.‬
‫זאת מפה שחובב קטקומבות שרטט לפני כמה שנים.‬
‫במפה יש מנהרות שלכולם יש גישה אליהן.‬
‫ויש עוד מנהרות, שהמומחה שרטט.‬
‫אף אחד לא ביקר בהן, כי הן מסוכנות מדי.‬
‫אפשר לשאול אותה בשביל המצגת?‬
‫בסדר. אבל תחזיר אותה, טוב? מבטיח?‬
‫כמובן, גברתי.‬
‫אל תיכנסו אליהן. זה מסוכן.‬
‫לא, אל תדאגי.‬ ‫-ברור.‬
‫בבקשה. תיהנו מהסיור.‬ ‫-תודה.‬
‫יום טוב.‬ ‫-יום טוב.‬
‫תחזירו אותה, טוב?‬
‫שלום!‬
‫שני כרטיסים.‬
‫- צרפת ניצבת‬ ‫בפני גל של מעשי רצח ושוד מזוין -‬
‫- אסאן דיופ: אויב הציבור -‬
‫מה הבעיה שלך?‬
‫- חמקן -‬
‫כל הזמן ניסית להגיד לנו‬ ‫שדיופ הוא ארסן לופן החדש,‬
‫ועכשיו, כשאנחנו מסכימים, אתה בדיכאון.‬
‫זאת הבעיה.‬
‫אני לא יודע אם אני צודק.‬
‫אני לא יודע אם אנחנו מחפשים את לופן.‬
‫כמובן, זה ברור.‬
‫יש לו אובססיה אליו. הספרים, התחפושות.‬
‫הוא מבצע את אותם פשעים.‬ ‫חסרים לו רק מגבעת ומונוקל.‬
‫עכשיו את מכירה את לופן? מה קרה?‬
‫ברצינות, גדירה. צדקת מההתחלה.‬
‫אם היית מכירה אותו באמת,‬ ‫היית יודעת מה הבעיה.‬
‫הבחור שאנחנו מחפשים הוא לא ארסן לופן.‬ ‫-למה?‬
‫לופן לא רוצח.‬
‫הוא פורץ וג'נטלמן.‬
‫ככה זה בספרים, גדירה.‬
‫לופן אולי לא רוצח, אבל דיופ…‬
‫דיופ כן.‬
‫ולבסוף, נמשך המצוד אחר אסאן דיופ.‬
‫עדיין אין זכר לפושע הנמלט.‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫הגבר, שתואר כערמומי, ממשיך לחמוק מהמשטרה.‬
‫המצוד הדרמטי אחרי אסאן דיופ מרתק את צרפת.‬
‫החוקרים מקווים‬ ‫לפצח את התעלומה תוך מספר ימים.‬
‫סליחה.‬
‫אם מישהו ימצא אותנו פה…‬
‫איפה מצאת את הטלפון?‬ ‫גנבת אותו מהבחור ההוא?‬
‫אתה משחק באש. אתה אפילו לא יודע מה הקוד.‬
‫הוא היה בערך בן חמישים.‬
‫אז הקוד הוא 1970, 1971…‬
‫או אולי 1969…‬
‫בבקשה. תראה.‬ ‫-אתה רציני? לא ייאמן.‬
‫הגיע לנו קצת מזל היום.‬
‫- פלגריני: ב-ט-א פרל,‬ ‫חנות עתיקות, השותף של דיופ -‬
‫אנחנו מחפשים את הטלפון‬ ‫שרשום בכתובת של דיופ.‬
‫בדקנו את חשבון הבנק, את הרכישות המקוונות.‬
‫כל מה שיכול לעזור.‬ ‫-לוג'ייה.‬
‫יופי. תמשיכו.‬
‫הראיות במקום מאובטח?‬ ‫-כן.‬
‫מושלם. יש לי מידע בשבילך.‬
‫חנות בשוק הפשפשים.‬
‫ייתכן שדיופ מוכר שם סחורה גנובה.‬
‫אני אטפל בזה.‬
‫יש כתובת שצריך לבדוק. בלקסם, בואי.‬
‫גדירה, תישאר פה.‬ ‫-מה?‬
‫אני צריך אותך פה.‬ ‫-אבל…‬
‫הוא שותף של דיופ, זה בטוח.‬ ‫-אבל איפה הוא?‬
‫הוא בטח השאיר רמז איפשהו.‬
‫קחי את זה למעבדה. תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫נעלי ספורט ישנות, מייבש שיער. אין פה כלום!‬
‫נדמה לי שמצאתי משהו.‬
‫הנה.‬
‫יש קוד. תבררו מה הקוד.‬
‫נו, כבר!‬
‫- אסאן דיופ: גנב, רוצח ואמן הימלטות -‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-מגיב על הכתבות.‬
‫תפסיק! אנחנו חייבים לצאת מפריז!‬
‫אני מבוקש בחשד לרצח.‬ ‫-בדיוק!‬
‫בריחה תהיה הודאה באשמה. אני לא אשם.‬
‫הפלילו אותי, כמו את אבא שלי.‬
‫מה שתכננו לשאטלה יוכיח לכולם שאני חף מפשע.‬
‫לא עשינו את כל זה לחינם. אנחנו מוכנים.‬
‫נוכל להיות רגועים פה עד הקונצרט.‬
‫גם אם אנסה לשכנע אותך,‬ ‫אתה תעשה מה שאתה רוצה, כרגיל.‬
‫בדיוק.‬
‫- וריוהדתהמהנה -‬
‫צריך למצוא את מספר 12.‬
‫תירגע!‬
‫תפסיק לשתות קפה.‬
‫זה מוגזם. זה מכניס אותך ללחץ.‬
‫מה נעשה?‬
‫סגור.‬
‫- ארסן לופן נגד הרלוק שולמס -‬
‫הכול בסדר?‬
‫מה אתה קורא?‬ ‫-ארסן לופן.‬
‫אבא שלי נתן לי את הספר.‬
‫אתה לא גדול מדי בשביל זה?‬
‫לא.‬
‫על מה הספר?‬ ‫-תלוי איזה סיפור.‬
‫בסדר, זה שאתה קורא.‬
‫"הגברת הבלונדינית".‬
‫סיפור על בריחה.‬
‫משטרה! לא לזוז!‬
‫שיט, מה זה…?‬
‫זה הכול?‬
‫בזכות הגברת הבלונדינית,‬ ‫ללופן יש את תוכניות הבניין.‬
‫הוא מקדים את כולם בצעד.‬
‫עדיין חם. הם היו פה עד לא מזמן.‬
‫זה לא יכול להיות.‬
‫הוא בורח בכל פעם שהוא עומד להיתפס.‬
‫וגם השותפים שלו.‬
‫לא משנה איפה הוא…‬
‫הוא תמיד מצליח לברוח.‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫נשמע לא רע. אני צריך לנסות פעם.‬
‫- תוצאה חדשה בחיפוש האוטומטי "אסאן דיופ" -‬
‫- אסאן דיופ: גנב, רוצח ואמן הימלטות -‬
‫- גנימאר:‬ ‫וריוהדתהמהנה -‬
‫מה אתה מנסה להגיד לי?‬
‫לא. ה…‬
‫הנורה…‬
‫המנורה.‬
‫יה…‬
‫המנורה היהודית!‬
‫- המנורה היהודית -‬
‫המנורה היהודית.‬
‫בסדר.‬
‫אוי, זין.‬
‫היי, גדירה, תתרכז.‬
‫תודה.‬
‫מה זה החרא הזה?‬
‫בוס.‬
‫מה נעשה?‬
‫בואי.‬
‫קדימה.‬
‫בואי, בלקסם.‬
‫בואי.‬
‫זין.‬
‫בוס!‬
‫בואי. נדמה לי שיש שם מישהו.‬
‫…שרידיהם של יותר‬ ‫משישה מיליון בני אדם מבתי הקברות.‬
‫משטרה! לא לזוז!‬
‫בסדר, בסדר. סליחה.‬
‫ראית גבר שחור גבוה,‬
‫שיער קצר, כנראה חמוש?‬
‫אתה מדבר על אסאן דיופ?‬
‫הגעתם הנה מדנפר-רושרו?‬ ‫-כן.‬
‫אנחנו צריכים תגבורת בקטקומבות ברובע ה-14.‬
‫תתקשר לקבלה. שאף אחד לא יירד הנה.‬
‫בסדר.‬
‫תסגרו את הכניסה.‬ ‫אני חוזר, תסגרו את הכניסה.‬
‫אסאן דיופ כנראה בפנים.‬
‫הקטקומבות סגורות כרגע.‬
‫אל תחכו. סגור.‬
‫הקטקומבות סגורות.‬
‫לכו הביתה. תפנו את האזור. זה מצב חירום.‬
‫לא לשם.‬ ‫-בטוח?‬
‫אנחנו הולכים כבר הרבה זמן.‬ ‫-בטוח.‬
‫שיט!‬ ‫-קדימה, בלקסם.‬
‫שמעתי אותם. צריך לזוז.‬
‫מהר. הם מתקרבים.‬
‫עכשיו אתה מזהה?‬
‫כן. כל הכבוד.‬
‫הנה.‬
‫בסדר.‬
‫לך. קדימה.‬
‫מגניב לגמרי.‬
‫מכאן.‬
‫אנחנו נכנסים.‬ ‫-בסדר.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-כן.‬
‫עברנו כמעט חצי דרך.‬
‫מכאן. בואי!‬
‫תראה איפה אנחנו.‬
‫קדימה, תזדרז.‬
‫קח.‬ ‫-היא יכולה לעזור לנו יום אחד.‬
‫בוא נלך.‬
‫בן.‬
‫לגברת הבלונדינית.‬
‫בבקשה, גברתי. כמו שהבטחנו.‬
‫שוב תודה.‬
‫מה זה?‬
‫לעזאזל.‬
‫יש!‬
‫לחיי מקור העולם, קורבה.‬
‫כסף.‬
‫כן?‬
‫אדוני.‬
‫דומון.‬
‫אפשר לדבר בפרטיות?‬
‫אנחנו בין חברים.‬
‫שב, בבקשה.‬
‫שב.‬
‫טוב, דבר אליי.‬
‫אספנו את החפצים של אסאן דיופ.‬
‫כל מה שיכול להוביל אלינו‬ ‫נמצא במקום מאובטח.‬
‫צריך רק להשמיד הכול.‬ ‫-יופי.‬
‫בסדר.‬
‫מה זה?‬
‫אוי, זין.‬
‫דאגתי שהתיק שנפתח לך ייסגר.‬
‫מושלם. דומון.‬
‫פשוט מושלם.‬
‫אתה צריך להיות זהיר, אדוני.‬
‫האנשים שלי שואלים שאלות.‬
‫הם מתקרבים. אני מרגיש את זה.‬
‫מה זה?‬
‫תירגע, דומון.‬
‫אתה צריך רק להיות נוכח בקונצרט.‬
‫תיהנה מהרגע.‬
‫הכסף יגיע.‬
‫התחלה של חיים חדשים.‬
‫לא…‬
‫אתה רוצה לכתוב ספר, נכון?‬
‫הוא רוצה לכתוב ספר.‬
‫תוכל להתפטר ולהתחיל לעבוד עליו.‬
‫מגיע לך, דומון.‬
‫באמת חשבתי שהפעם ניתפס.‬
‫אבל לא, אנחנו פה. עשינו את זה, בן.‬
‫כן.‬
‫ידעת שהעיבוד הראשון של לופן לתיאטרון‬ ‫הוצג בתיאטרון שאטלה?‬
‫באמת?‬
‫מחר יהיה תורנו.‬
‫ההצגה האחרונה.‬
‫ואז נסיים עם פלגריני.‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬