‫"ארי פוארבה",‬ ‫הידועה גם בשם "הפנינה השחורה".‬
‫זו הפנינה שהביאה לסיומה‬ ‫של מלחמת צרפת-טהיטי ב-1847.‬
‫ערכה לא יסולא בפז. יחכו לך בקי ברנלי.‬
‫המוקד ייצור איתך קשר במקרה של בעיית אבטחה.‬
‫הטלפון שלך איתך?‬ ‫-חיובי.‬
‫הלו?‬ ‫-מיקאל, תקשיב טוב.‬
‫אם אתה כבר במכונית, תגיד שיום יפה היום.‬
‫מי זה?‬ ‫-מיקאל, כאן המוקד.‬
‫אם אתה כבר במכונית, תגיד שיום יפה היום.‬
‫יום יפה היום.‬ ‫-מושלם. מיקאל, אתה בסכנה.‬
‫יש לנו סיבה להאמין‬
‫שהנהג שלך עובד עבור ארגון פשיעה.‬
‫נוהל האבטחה כבר הופעל.‬
‫אתה מכיר את הנוהל. תרד מהרכב בטרוקדרו.‬
‫משם, תיסע במטרו,‬ ‫כדי לא לסכן אותך ואת הפנינה. בסדר?‬
‫סע דרומה עד לתחנה האחרונה.‬
‫סוכנים שלנו יחכו לך שם.‬ ‫-בסדר.‬
‫התוכנית השתנתה. תוריד אותי פה, בבקשה.‬
‫- מטרו -‬
‫לא. זה לא יכול להיות!‬
‫לא!‬
‫גנב!‬
‫הוא גנב את הפנינה! תעצרו אותו.‬
‫- לופן -‬
‫- מרסיי -‬
‫שלום.‬
‫אני פה, אני פה.‬
‫כלב טוב.‬
‫שנה אחרי התעלול המרהיב‬ ‫שביצע בערב הגאלה של פלגריני,‬
‫עדיין אין כל זכר לפורץ המפורסם בצרפת.‬
‫מהמשטרה נמסר על מספר כיווני חקירה‬ ‫שנבדקים, אך טרם בוצעו מעצרים.‬
‫ההיעלמות שלו לא הייתה מתאפשרת‬
‫ללא שותפים או גיבוי מצד ארגון פשיעה גדול.‬
‫אתה השותף שלי.‬
‫…כל האצבעות מופנות‬ ‫לעבר אשתו של אסאן דיופ.‬
‫בת זוגו של העבריין הנמלט,‬ ‫שטוענת שאינה יודעת דבר,‬
‫נותרה במרכז העניין המשטרתי והתקשורתי.‬
‫תעזבו אותנו בשקט, בבקשה!‬
‫אני לא יודעת איפה הוא! למה אתם לא מבינים?‬
‫קדימה, ז'אקוז.‬
‫בוא נלך הביתה.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫- מספר חסוי:‬ ‫מטרייה כתומה בעוד שתי דקות -‬
‫קלייר.‬
‫קלייר, חכי. אני מתחנן, חכי.‬
‫תעזוב אותי, אסאן. אל תיגע בי!‬
‫אני יודע שאת כועסת עליי.‬
‫אני יודע מה עובר עלייך.‬ ‫-באמת? אתה יודע?‬
‫מה אתה יודע?‬
‫אתה יודע איך זה לפחד?‬
‫להתבייש? לקבל מבטים?‬ ‫-קלייר…‬
‫איך ראול מתעורר בלילה בצרחות?‬
‫אני נשבע…‬ ‫-לא! אל תגיד שאתה מצטער.‬
‫אתה לא מצטער על שום דבר.‬
‫אתה ממזר אנוכי, אסאן. זה הכול.‬
‫בואי נעזוב, קלייר. ראול, את ואני.‬
‫נעזוב את צרפת. למקום רחוק.‬ ‫אף אחד לא יכיר אותנו.‬
‫הזמנתי כרטיסים לכיוון אחד‬ ‫בספינה שמפליגה ממרסיי בעוד 48 שעות.‬
‫פתאום הבנתי משהו.‬
‫אתה משוגע. אתה באמת משוגע.‬
‫אתה חושב שנעזוב הכול ונבוא איתך?‬
‫אבל נהיה ביחד.‬
‫נהיה משפחה.‬
‫אנחנו לא נהיה משפחה.‬
‫נהיה במנוסה.‬
‫אתה רוצה שהבן שלך יחיה כל החיים במחתרת?‬
‫אתה באמת רוצה לסדר הכול?‬ ‫-אני מוכן לעשות כל דבר.‬
‫טוב…‬
‫אז תסגיר את עצמך.‬
‫זה הפתרון היחיד.‬
‫כמו שחשבתי.‬
‫אתה לא גיבור, אסאן.‬
‫אתה פחדן.‬
‫מה חשבת שיקרה?‬
‫שהיא תלך לארוז בלי להתווכח?‬
‫קיוויתי שהיא לפחות תשמח לראות אותי.‬
‫אסאן, אתה יכול לדמיין‬ ‫מה עבר עליה בשנה האחרונה?‬
‫שוטרים חוקרים אותה, עיתונאים מציקים לה…‬
‫זה גיהינום.‬ ‫-אני יודע.‬
‫תסתכל. השבוע היא על כל השערים.‬
‫- אסאן דיופ‬ ‫אשתו תחת השפעה? -‬
‫אני יודע, בן.‬
‫בסדר.‬
‫ומה עכשיו?‬
‫יש לי תוכנית, בן.‬
‫אבל היא לא פשוטה.‬
‫ממש לא פשוטה. אפילו מסוכנת.‬ ‫-כמה? מאחת עד עשר.‬
‫לפחות 12.‬
‫זה להטוט רציני.‬
‫ה-להטוט בה"א הידיעה.‬
‫כן, בטח.‬
‫התוכנית מתחילה בזה.‬
‫הפנינה השחורה.‬
‫גנב!‬
‫משטרה!‬
‫משטרה! תעצרו אותו, בבקשה!‬
‫זוזו!‬
‫אל תזוז.‬ ‫-חכו רגע…‬
‫תעצרו. אני שוטר.‬
‫ניסיון יפה, אבל זה התג שלי.‬
‫קדימה, בואו ניקח אותו.‬
‫הכישלון היחיד שלי.‬
‫אני לא יכול להשאיר את זה ככה.‬
‫אל תתגרה בגורל.‬
‫אם אני צריך להיעלם, אני אעשה את זה בגדול.‬
‫ממזר.‬
‫- מבוקש: אסאן דיופ -‬
‫גיבור או פושע? צרפת עדיין‬ ‫לא נתנה דעתה על אסאן דיופ.‬
‫- ל'אובז'קטור -‬
‫- החיפוש אחר אסאן דיופ -‬
‫הוא נצפה במקומות שונים ברחבי המדינה.‬
‫אנשים השתגעו לגמרי.‬
‫הנוכל הזה בכותרות שלנו כבר חודשים.‬ ‫אף אחד לא יודע איפה הוא.‬
‫זה לא סיפור. זה כלום. זה…‬
‫זה פשוט טירוף.‬ ‫-זה לא טירוף, זאת תעלומה.‬
‫זה מה שהקוראים אוהבים.‬
‫פרנק, היא מנסה‬ ‫לצאת מהסיפור הזה טוב. זה ברור.‬
‫אתה מקנא כי לא הכנסת כלום‬ ‫לעמוד הראשון כבר שלושה חודשים.‬
‫אתם יודעים מה אני רואה?‬
‫אני רואה שני עיתונאים רבים.‬
‫ואני מאוד אוהב את זה.‬
‫אתה מכיר את הכלל. אם אתה לא אוהב‬ ‫את הכותרת, תמצא אחת יותר טובה.‬
‫יום טוב, גברתי.‬
‫להתראות.‬
‫הקסדה, בבקשה.‬
‫באתי רק למסור מכתב.‬ ‫-כן. הקסדה, בבקשה.‬
‫בבקשה.‬
‫הכול בסדר, גברתי?‬ ‫-אתה…‬
‫אתה דומה לו מאוד.‬
‫למי? לו?‬
‫ספרי לי על זה.‬
‫הבחור הרס לי את החיים.‬ ‫נמאס לי מזה. זה קורה כל יום!‬
‫ועכשיו גם את. נמאס לי.‬
‫למזלי, אני יותר חתיך ממנו.‬
‫ההגנה היחידה שלי היא‬ ‫שהעיניים שלי בצבע אחר.‬
‫באיזה צבע העיניים שלי?‬
‫חום?‬ ‫-בדיוק.‬
‫זה מה שמציל אותי.‬ ‫אחרת הייתי בכלא לכל החיים.‬
‫חתימה, בבקשה.‬ ‫-כן, ודאי.‬
‫אתם נזהרים בצדק.‬
‫זה בדיוק כמו המקומות שאסאן דופ אוהב לשדוד.‬
‫לא, דיופ.‬
‫דיופ, לא דופ.‬
‫אסאן דיופ, נכון.‬
‫אני אזכור את זה. לי קוראים מישל בומון.‬
‫ולך?‬
‫אליזבת.‬
‫יום טוב, אליזבת. להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫תודה, אדוני.‬ ‫-אין בעד מה, גברתי.‬
‫מר וגברת ברנוויל, לעונג לי לפגוש אתכם שוב.‬
‫מה שלומכם?‬ ‫-טוב מאוד.‬
‫שלומי טוב, תודה.‬ ‫-בסדר.‬
‫ודאי, גברתי.‬
‫את יכולה לסמוך עלינו. אין שום בעיה.‬
‫נתראה בקרוב.‬
‫שלום. להתראות.‬
‫להתראות.‬
‫מר אמבר, בשבילך.‬
‫תודה. לא, סליחה. חכי רגע.‬
‫יש לי משהו קטן בשבילך.‬
‫אלוהים…‬
‫שלום. קומנדר פליקס,‬ ‫חמ"ה, חטיבת מחקר והתערבות.‬
‫קומנדר.‬ ‫-האנשים שלי מהדקים את השמירה מסביב.‬
‫אנחנו לא מחכים לאישור?‬ ‫-לא, קפיטן בלקסם.‬
‫איום כזה הוא כמו רימון‬ ‫בלי נצרה. צריך לנטרל אותו.‬
‫מז'ור! תעביר אנשים לאזור הזה,‬ ‫צריך להדק את השמירה.‬
‫בסדר, קומנדר.‬
‫"מר אמבר היקר,‬
‫"אני מקווה שמכתבי מוצא אותך בטוב,‬
‫"ושהספר שלך עשה עבודה טובה‬ ‫ביום שני כשהוא צבע לך את השיער.‬
‫"שוד אינו חוויה נעימה,‬
‫"וגיליתי שעדיף להתכונן לקראתה.‬
‫"אני יודע שהלב והשיער שלך רגישים,‬
‫"ורציתי לחסוך ממך את ההלם‬
‫"ולהזהיר אותך מראש‬ ‫שבכוונתי לגנוב את הפנינה השחורה שלך.‬
‫"אני אגנוב אותה בדיוק‬ ‫בעשר בערב ביום שישי, ה-3 בדצמבר.‬
‫"נ"ב: אנא סלח לי על הטרחה הקלה.‬
‫"אני מבטיח לך את מרב ההתחשבות.‬
‫"אסאן דיופ."‬
‫אתה בטוח שזה ממנו?‬ ‫-הוא מסר את המכתב בעצמו לגברת סימון.‬
‫ראית אותו טוב?‬ ‫-כן.‬
‫איך את בטוחה שזה היה דיופ?‬
‫אני מניחה שהוא התחפש.‬ ‫-כן, כמובן.‬
‫אבל בצורה מעודנת.‬
‫הוא השתמש בעדשות מגע צבעוניות.‬
‫הן היו חומות.‬ ‫-חומות? יש לו עיניים חומות.‬
‫הוא אמר שקוראים לו מישל בומון.‬
‫טוב. אל תספרו לאף אחד על המכתב הזה.‬
‫אסור שאנשים ידעו שדיופ חזר.‬
‫בסדר?‬ ‫-ודאי.‬
‫אפשר לראות את סרטי האבטחה?‬
‫אתה יכול להחליף מצלמה?‬ ‫-כמובן.‬
‫הנה!‬
‫איזה חוצפן.‬
‫הוא נעלם לשנה, ואז חוזר ככה.‬
‫הוא משחק איתנו.‬
‫איזה מין גנב מזמין אותך לשוד שלו?‬
‫עכשיו!‬
‫הגנה!‬
‫תחסום!‬
‫קדימה!‬ ‫-נו, מטיס!‬
‫המאמן, זאת הייתה עבירה.‬ ‫-מה?‬
‫עבירה!‬
‫תפסיק להיות כזה מסכן, דיופ.‬
‫הייתה עבירה! זריקת עונשין.‬
‫הוא יפספס.‬
‫היי!‬ ‫-דיופ, אתה הולך לפספס.‬
‫אתה גרוע.‬
‫בכיין.‬
‫אל תדאג, אבא שלך מסתכל, לא משנה איפה הוא.‬
‫די, חבר'ה.‬
‫רגע, איזה טיפש אני. הוא שם עליך זין.‬
‫היי, מה אתה עושה?‬
‫סיימתם?‬
‫כל פעם אותו דבר.‬
‫אני לא אשם שההורים שלכם לא בסדר.‬
‫תירגע.‬
‫בנז'מן!‬
‫שלום, אסאן.‬
‫מה אתה עושה בחופשה?‬
‫בנז'מן! בוא כבר.‬
‫פול הזמין אותי לבית הנופש שלו בדרום.‬
‫ואתה הולך? פול מעצבן.‬
‫ההורים שלנו חברים, אז אני חייב.‬
‫טוב…‬
‫תיהנה בחופשה.‬
‫אסאן… חכה.‬
‫חכה.‬
‫סליחה.‬
‫אסאן!‬
‫גרת פעם במונטריי, נכון?‬ ‫אוונו דה לה רזיסטנס?‬
‫כן, עם אבא שלי. למה?‬
‫הדייר החדש התקשר. הדואר שלך אצלו.‬
‫הוא רוצה שתיקח אותו.‬ ‫-זה בטח דואר זבל.‬
‫תגיד לו שיזרוק הכול.‬ ‫-אלה מכתבים מסנגל.‬
‫מסנגל?‬ ‫-כן, מכתבים מהמשפחה שלך.‬
‫משהו כזה.‬ ‫-תודה. תודה, אדוני.‬
‫בסדר, מספיק.‬
‫האימון נגמר.‬
‫באמת?‬ ‫-כבר?‬
‫כולם תמיד עוזבים אותך.‬
‫נחכה לך בחוץ.‬
‫- מחלקת ניתוח נתונים -‬
‫תני לי לנחש. דיופ חזר?‬
‫בדיוק.‬
‫תספרי לי.‬ ‫-תירגע.‬
‫בחייך.‬ ‫-תירגע, אתה כבר לא עובד על התיק.‬
‫אל תעשי לי את זה. זה לא סתם תיק בשבילי.‬
‫בגלל זה את פה, לא?‬
‫קדימה, תגידי לי.‬ ‫איפה הוא? מה הוא עשה? ספרי לי.‬
‫הוא מסר את המכתב הבוקר‬ ‫בחנות תכשיטים בכיכר ונדום.‬
‫בעצמו.‬
‫כן.‬
‫"מר אמבר היקר,‬
‫"אני מקווה שמכתבי מוצא אותך בטוב,‬ ‫ושהספר שלך עשה עבודה טובה…"‬
‫"שוד אינו חוויה נעימה…"‬
‫הוא לא השתנה. הוא עדיין טוב.‬
‫מצאת משהו?‬
‫אני אראה לך.‬
‫לא פעם לופן מודיע‬ ‫לקורבנות שלו שהוא עומד לשדוד אותם.‬
‫תביאי את המכתב.‬
‫תסתכלי, בסוף המכתב,‬
‫הוא כתב, "אנא סלח לי על הטרחה הקלה.‬
‫"אני מבטיח לך את מרב ההתחשבות."‬
‫"ארסן לופן."‬
‫הוא מאלץ אותנו לחשוף את הקלפים שלנו.‬
‫ואם נעשה זאת, הפנינה תהיה יותר…‬ ‫-פגיעה.‬
‫כן.‬
‫הוא השאיר משהו חוץ מהמכתב?‬
‫לא.‬
‫הוא נתן שם בדוי. בומון.‬
‫מישל בומון?‬ ‫-כן. איך ידעת?‬
‫זה השם הבדוי שלו ב"פקק הקריסטל".‬
‫למה הוא תמיד מחקה את לופן?‬
‫הוא אוהב להתגרות בנו.‬
‫הוא אוהב משחקים. ככה הוא.‬
‫הוא תמיד מקדים אותנו בצעד.‬
‫מי יודע על המכתב הזה?‬ ‫-אף אחד.‬
‫אתם רואים את זה?‬
‫זה מה שנקרא סקופ! סקופ אמיתי.‬
‫פלר היא עיתונאית אמיתית.‬
‫תלמדו ממנה.‬
‫מרגו, אני רוצה את המכתב הזה‬ ‫בעמוד הראשון של מחר.‬
‫אני לא יודע איך עשית את זה, אבל כל הכבוד.‬
‫תמשיכי ככה.‬ ‫-תודה.‬
‫כל הכבוד, פלר!‬
‫הוא חזר.‬
‫במכתב שפורסם הבוקר בעיתון "ל'אובז'קטור",‬
‫הפושע הנמלט המפורסם ביותר בצרפת‬ ‫הכריז שבכוונתו לגנוב את הפנינה השחורה,‬
‫אבן חן שנתפסה‬ ‫במהלך מלחמת צרפת-טהיטי ב-1846.‬
‫דיופ אפילו ציין את המועד‬ ‫והמקום של השוד הבא שלו,‬
‫ה-3 בדצמבר, בשעה עשר בדיוק בכיכר ונדום.‬
‫ובכן, מר דיופ, אם אתה צופה בנו,‬
‫תודה שהענקת לצרפת אזהרה הוגנת‬ ‫לפני אחיזת העיניים הבאה שלך.‬
‫אנחנו נהיה שם.‬ ‫-וואו, מעולה.‬
‫יהיה שם בלגן.‬
‫סילבן, אני רוצה מפות, נקודות כניסה למבנה,‬
‫ואת מצלמות האבטחה מכל כיכר ונדום.‬
‫תכסו את כל האזור!‬
‫מקס, תתקשר לחמ"ה.‬ ‫אנחנו עוברים לכוננות גבוהה.‬
‫אין בעיה.‬
‫אם דיופ יבוא, נהיה מוכנים.‬
‫כבר שמעתי את זה פעם.‬
‫אז יש לנו 43 מצלמות.‬
‫הנה עוד אחת.‬
‫חיישני תנועה בכל החדרים.‬
‫כמה יציאות?‬ ‫-שש, כולל מדרגות השירות.‬
‫קוד הגישה?‬ ‫-קוד אחד בן ארבע ספרות לכל הדלתות.‬
‫אתה חייב לשנות אותו מיד.‬
‫אנחנו משנים אותו בכל שבוע.‬ ‫-שיניתם אותו מאז שקיבלתם את המכתב?‬
‫אני אשנה אותו מיד.‬
‫אתה יודע מה, מר אמבר?‬ ‫אולי אסאן דיופ כבר היה פה?‬
‫יכול להיות שהוא צופה בנו.‬
‫האיום אמיתי, מר אמבר.‬ ‫לא כדאי לך לזלזל במכתב.‬
‫וואו, איזה גובה.‬
‫אנחנו בקומה הראשונה.‬ ‫-פחד גבהים זה לא נעים.‬
‫בסדר, ככל שאנו מתקרבים למרכז החדר,‬
‫כך הפריטים יקרי ערך יותר.‬
‫ומסיבה זו, הפנינה השחורה‬ ‫נמצאת פה, בדיוק במרכז.‬
‫היא שווה יותר מכל שאר התכשיטים ביחד.‬
‫הפנינה צריכה להיות מוגנת‬ ‫בזכוכית חסינת ירי.‬
‫יש לנו משהו יותר טוב. בבקשה.‬
‫- מערכת אבטחה‬ ‫אזעקה -‬
‫- הפעל גלריה ראשית -‬
‫אם תיגע באחת מהקרניים האלה…‬
‫- האזעקה נוטרלה -‬
‫מושלם.‬
‫והאנשים שלי יהיו בכל מקום.‬
‫כן? כמה?‬ ‫-בדיוק מספיק, מר אמבר.‬
‫אני יכול להבטיח לך‬ ‫שאף אחד לא ייגע בפנינה שלך.‬
‫כבודה של צרפת מוטל על הכף.‬
‫מה?‬
‫אתה מזכיר לי את אמא שלך.‬
‫אם הוא יופיע הערב, לא נפספס אותו.‬
‫אני צריכה להראות לך משהו.‬
‫אני כבר חוזרת.‬
‫קיבלת את הקוד?‬ ‫-אמבר נתן לי.‬
‫מה זה הבלגן הזה?‬
‫הם פה בשביל דיופ.‬
‫רובין הוד מזוין.‬
‫רובין הוד נתן לעניים את מה שהוא גנב.‬
‫דיופ נוקם את נקמת העניים.‬
‫אבל לא הפעם.‬
‫לא.‬
‫מז'ור, אני צריך אותך ואת האנשים שלך.‬
‫בואו נלך.‬
‫אסאן דיופ!‬
‫בואו!‬
‫לא חשבתי שאשאל את זה,‬ ‫אבל כדאי לי לקרוא את המקור?‬
‫את המקור? על מה את מדברת?‬
‫על הספרים.‬
‫הספרים של ארסן לופן.‬
‫לופן?‬
‫לא שמעתי עליו.‬
‫גדירה, אני רצינית. אל תכריח אותי להתחנן.‬
‫לקח לך זמן.‬
‫אם את רוצה לתפוס את דיופ,‬ ‫את חייבת לדעת הכול על לופן.‬
‫מה את רוצה לדעת?‬ ‫-אני לא יודעת מה אני צריכה.‬
‫אני מנסה לצפות את הצעד הבא שלו.‬ ‫-לא, לא.‬
‫את לא מבינה. אי אפשר‬ ‫לצפות אותו. הבחור נוכל.‬
‫אתה לא עוזר לי. בחייך, תחשוב.‬
‫תגיד לי איך הוא הולך לעשות את זה.‬ ‫-אין לי מושג.‬
‫הוא ינסה להסיט את תשומת לבכם.‬
‫עם כל מה שהכנו פה? אין סיכוי.‬
‫הוא הפורץ הג'נטלמן. הוא תמיד מוצא דרך.‬
‫אלא אם כן הוא כבר גנב אותה.‬
‫מה זאת אומרת?‬ ‫-זה בדיוק מה שלופן היה עושה.‬
‫זאת המקורית?‬
‫ודאי. איזו מין שאלה זאת?‬ ‫-אתה בטוח?‬
‫אף אחד לא היה יכול להחליף אותה?‬ ‫-לא. אני חושב שלא.‬
‫הוא עוד לא גנב אותה.‬
‫ב-2017, מישהו ניסה לגנוב אותה במטרו.‬
‫מצאנו את הפנינה, אבל הגנב ברח.‬
‫התיאור בתיק החקירה נשמע כמו דיופ.‬
‫אם זה נכון, זאת הייתה‬ ‫הפעם היחידה שהוא נכשל.‬
‫אני אבקש מחמ"ה שיבדקו הכול.‬
‫מאות בני אדם נאספו בתקווה‬ ‫לראות את הפושע הנמלט המבוקש ביותר בצרפת.‬
‫אם הוא יצליח לבצע הלילה את השוד‬ ‫עליו הודיע ברשתות החברתיות,‬
‫ייתכן שנראה פה את השוד הנועז אי פעם.‬
‫מי אתה?‬
‫דיופ. אסאן דיופ. הדייר הקודם.‬
‫תודה.‬
‫- סנגל -‬
‫"תגיד לסאני שאני אוהבת אותו,‬ ‫אבל עדיף לו בלעדיי."‬
‫אמא…‬
‫תן לי את כל הכסף שלך.‬
‫למה אתה לבוש כמו חנון?‬
‫ברונו!‬ ‫-מה קרה? הפחדתי אותך?‬
‫לא ידעתי שנהיית עדין.‬
‫לא קרה כלום.‬ ‫-טוב.‬
‫מהר, אחרת נפספס את המשחק.‬
‫עם נבחרת כמו שלנו, ניקח את גביע העולם.‬
‫יש!‬ ‫-שער!‬
‫תודה, תיירי!‬
‫תודה!‬
‫תגיד…‬ ‫-כן?‬
‫אני יכול להישאר פה? רק כמה ימים.‬
‫לגמרי.‬
‫קפיטן בלקסם, הכול כמתוכנן.‬
‫הסורגים והאזעקה, בבקשה.‬
‫האזעקה הופעלה.‬
‫בוא נעלה, מר אמבר.‬
‫אסאן דיופ!‬
‫- בזכות אסאן האחוזון משלם -‬
‫אם הוא היה רץ, הייתי מצביעה לו.‬ ‫-למרות שהוא גנב?‬
‫הוא לא גנב. הם הגנבים!‬
‫כל השוטרים האלה בשביל איש אחד?‬ ‫הם לא יתפסו אותו אף פעם.‬
‫למה אתה כל כך אוהב את אסאן דיופ?‬
‫הוא מדבר בשם כולנו, בגלל זה.‬
‫אסאן דיופ!‬
‫- מי הבא בתור? -‬
‫בסדר, תודה.‬
‫למטה הכול בסדר.‬
‫עשר! תשע!‬
‫שמונה! שבע!‬
‫שש! חמש!‬
‫ארבע! שלוש!‬
‫שתיים! אחת!‬
‫אפס!‬
‫- דיופ: שוד בכיכר ונדום -‬
‫לא, לא, לא.‬
‫תפתחי את הדלת. הקוד!‬
‫אנחנו באות.‬
‫מהר, מהר!‬
‫איפה היא?‬
‫קדימה, זוזו! למסדרונות. מהר!‬
‫קדימה, קדימה!‬
‫מה קרה? איפה הפנינה?‬
‫איפה היא?‬
‫לא יכול להיות. תוריד את המסכה!‬
‫הוא לא יכול להיות רחוק.‬
‫אבל מה…‬
‫אבל…‬
‫תסתכל.‬
‫הנה.‬
‫תחסמו את היציאות!‬
‫מדרגות השירות! תבדקו בקומות העליונות!‬
‫כן?‬ ‫-מהר!‬
‫יש שוטר מוזר שיודע את כל הקודים.‬
‫הוא נכנס למשרד שלי!‬
‫מה? ברצינות?‬ ‫-אני אומר לך!‬
‫וידאל!‬
‫דיופ למעלה. מהר!‬
‫שם, שם!‬ ‫-בואו. מהר, מהר!‬
‫יותר מהר!‬
‫זה לא עובד.‬ ‫-תני לי, מטומטמת.‬
‫נו, תפתח כבר את הדלת!‬
‫מר אמבר, שינית את הקוד. זה לא הזמן.‬
‫אסאן דיופ!‬
‫דיופ!‬
‫כל היחידות לדלת החצר! מהר!‬
‫היי, אל תזוז. אל תזוז.‬
‫אמרתי לך לא לזוז!‬
‫תפסק את הרגליים!‬
‫תן לי את היד. תן!‬ ‫-תפסק את הרגליים.‬
‫תן לי את היד שלך!‬
‫בוא.‬
‫כל היחידות, יציאה מהדלת הראשית.‬
‫הפנינה השחורה…‬ ‫-הכישלון היחיד שלי.‬
‫שחררו את אסאן דיופ!‬
‫הוא מגיע!‬
‫שחררו את אסאן דיופ!‬
‫- שלושה ימים קודם לכן -‬
‫ברונו פה?‬
‫אני יכול להיכנס?‬ ‫-חוצפה מצדך לבוא הנה.‬
‫אני לא רוצה לדעת מה עובר לך בראש. בוא.‬
‫תודה.‬
‫שב. הוא יחזור עוד מעט.‬
‫גיבור או פושע?‬
‫צרפת עדיין לא נתנה דעתה על אסאן דיופ,‬
‫האדם השנוי במחלוקת‬ ‫שהשתלט על תשומת הלב הציבורית‬
‫מאז הלהטוט המדהים שלו‬ ‫בערב הגאלה של פלגריני.‬
‫על פי דיווחים, דיופ‬ ‫נצפה במקומות שונים ברחבי המדינה.‬
‫נעבור כעת אל מעבר לים, למרטיניק…‬
‫שלום, ברונו.‬
‫באתי להחזיר את החוב.‬
‫יש לי הצעה בשבילך.‬
‫זאת התוכנית.‬
‫ניפגש מחר בזריחה.‬
‫בכיכר ונדום.‬
‫אתה זוכר את בנז'מן פרל?‬
‫מה נשמע, ברונו?‬ ‫-בסדר.‬
‫בואו.‬
‫בתוך העמוד. המחבוא המושלם.‬
‫בואו.‬
‫אוזנייה.‬
‫קח. בשבילך.‬
‫בואו נישאר בקשר, בסדר?‬
‫תורך.‬
‫אתה תתחזה למפקד חדש‬ ‫בחטיבת המחקר וההתערבות.‬
‫שלום קפיטן, קומנדר פליקס מחמ"ה.‬ ‫-קומנדר.‬
‫אתה תנהל את המבצע.‬
‫האנשים שלי מהדקים את השמירה מסביב.‬
‫אנחנו לא מחכים לאישור?‬
‫לא, קפיטן בלקסם. איום כזה הוא כמו רימון…‬
‫יאמינו לך אם תתנהג בטבעיות.‬
‫מז'ור! תעביר אנשים לאזור הזה,‬ ‫צריך להדק את השמירה.‬
‫בסדר, קומנדר.‬
‫ככל שהשקר גדול יותר, כך הוא אמין יותר.‬
‫אני רוצה לדעת הכול על אמצעי האבטחה שלהם.‬
‫אתה תהיה העיניים והאוזניים שלי.‬
‫מוכן, קומנדר?‬ ‫-כן.‬
‫אם אתה שומע, תזיז את התג.‬
‫טוב מאוד. קדימה.‬
‫תבקש את המנהל, מר אמבר.‬
‫יש לנו 43 מצלמות. כאן, וכאן.‬
‫חיישני תנועה בכל החדרים.‬
‫כמה יציאות?‬ ‫-שש, כולל מדרגות השירות.‬
‫עכשיו תבקש את הקוד.‬
‫קוד הגישה?‬
‫קוד אחד בן ארבע ספרות לכל הדלתות.‬
‫תשנה אותו מיד.‬ ‫-אתה חייב לשנות אותו מיד.‬
‫אני אשנה אותו מיד.‬
‫תגיד לו שאולי כבר הייתי שם.‬
‫אתה יודע מה, מר אמבר?‬ ‫אולי אסאן דיופ כבר היה פה?‬
‫יכול להיות שהוא צופה בנו.‬ ‫האיום אמיתי, מר אמבר.‬
‫לא כדאי לך לזלזל במכתב.‬
‫עכשיו תסתובב.‬
‫שיט.‬
‫וואו, איזה גובה.‬
‫אנחנו בקומה הראשונה.‬
‫איזה מטומטם.‬
‫פחד גבהים זה לא נעים.‬
‫- מזון אוורלין -‬
‫- הקוד שונה -‬
‫הפנינה השחורה נמצאת פה,‬
‫בדיוק במרכז.‬
‫היא שווה יותר מכל שאר התכשיטים ביחד.‬
‫הפנינה מוגנת באמצעות קרני לייזר,‬ ‫אבל אתה לא אמור לדעת.‬
‫תגיד לו לשים אותה מאחורי זכוכית חסינת ירי.‬
‫הפנינה צריכה זכוכית חסינת ירי.‬
‫יש לנו משהו יותר טוב. בבקשה.‬
‫ככל שתפגין יותר עניין,‬ ‫כך הוא יבטח בך יותר.‬
‫תגיד לו שאתה לוקח‬ ‫את העניין הזה באופן אישי.‬
‫רגע, יותר טוב.‬
‫תגיד לו שכבודה של צרפת מוטל על הכף.‬
‫ככל שהשקר יותר גדול, כך הוא יותר אמין.‬
‫מושלם, מר אמבר.‬
‫והאנשים שלי יהיו בכל מקום.‬
‫כן? כמה?‬ ‫-בדיוק מספיק, מר אמבר.‬
‫אני יכול להבטיח לך‬ ‫שאף אחד לא ייגע בפנינה שלך.‬
‫כבודה של צרפת מוטל על הכף.‬
‫אתה מוכן להסביר‬ ‫למה הייתי צריך לשלוח את המכתב לעיתון?‬
‫כדי שהכיכר תהיה מלאה באנשים.‬
‫הדרך הטובה ביותר‬ ‫ליידע את האורחים היא לשלוח הזמנה.‬
‫אתם רואים את זה? זה מה שנקרא סקופ!‬
‫אני לא יודע איך עשית את זה,‬ ‫אבל כל הכבוד. תמשיכי ככה.‬
‫תודה.‬
‫הוא יגיע לטלוויזיה. זה הרבה אנשים.‬
‫מר דיופ, אם אתה צופה בנו,‬
‫תודה שהענקת לצרפת אזהרה הוגנת‬ ‫לפני אחיזת העיניים הבאה שלך.‬
‫אנחנו נהיה שם.‬
‫יש יתרונות בלהיות מבוקש.‬
‫מז'ור, אני צריך אותך ואת האנשים שלך.‬ ‫-בואו!‬
‫מערכה ראשונה:‬ ‫נשתמש בהמון כדי להסתנן בין השוטרים.‬
‫אף אחד לא ישים לב.‬
‫קדימה!‬
‫עשר!‬
‫תשע! שמונה!‬
‫שבע!‬
‫שש!‬
‫חמש!‬
‫ארבע! שלוש!‬
‫שתיים! אחת!‬
‫אפס!‬
‫מה קרה? איפה הפנינה?‬
‫אני לא יודע, זה קרה עכשיו.‬
‫תמצאו אותו! תוריד את המסכה!‬
‫שיט! הוא לא יכול להיות רחוק!‬
‫מערכה שנייה: אנחנו בורחים.‬
‫עם הקוד הנכון,‬
‫אפשר לפתוח כל דלת.‬
‫אם אתה לא רוצה אורחים לא קרואים…‬
‫- מזון אוורלין‬ ‫הקוד שונה -‬
‫…אתה משנה את הקוד.‬
‫למה אתה מחכה?‬ ‫-אני לא טכנאי!‬
‫אין לי מושג למה זה לא עובד!‬
‫אני אהיה בנקודת המפגש בעוד שתי דקות.‬
‫מר אמבר, שינית את הקוד. זה לא הזמן.‬
‫ובמערכה השלישית…‬
‫היי, אל תזוז. אל תזוז.‬
‫אמרתי לך לא לזוז!‬
‫תפסק את הרגליים! תן לי את היד שלך!‬
‫…נצא משם בסטייל.‬
‫יופי.‬
‫מהדלת הראשית, בבקשה.‬
‫שחררו את אסאן דיופ!‬
‫ההמון שיעזור לנו להיכנס‬ ‫ידאג שהשוטרים יהיו עסוקים.‬
‫הם ראו אותנו, אבל לא הסתכלו עלינו.‬
‫אתם יודעים איך זה.‬
‫נשתחווה לקהל.‬
‫וזהו, המסך יורד.‬
‫אסאן!‬
‫אתה ממש לא שפוי, אסאן.‬
‫לא ייאמן שעשינו את זה.‬ ‫-יצאנו מזה חלק.‬
‫העברתי את הכסף, ברונו.‬ ‫אחותך תפסיק לשנוא אותי עכשיו?‬
‫היא תשמח לא לראות אותך יותר.‬
‫אתה יורד פה.‬
‫ניפגש אתה יודע איפה.‬
‫זיהיתי מישהו על הגגות ליד לכיכר ונדום.‬
‫רגע, זה אסאן דיופ.‬
‫איבדנו את הרכב שהוא נכנס אליו. זה בטח הוא.‬
‫הוא בורח. אני מאבד אותו.‬
‫התגבורת בדרך.‬
‫מישהו נפל!‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬