‫אלפיים.‬
‫אול-אין.‬
‫פול האוס.‬
‫רביעייה.‬
‫אין לך מזל.‬
‫תודה, גבר.‬
‫מה אתה עושה?‬
‫אם אתה כל כך טוב בקלפים,‬
‫בוא נשחק עוד משחק.‬
‫תמצאו לי שקית ניילון.‬
‫היי.‬
‫אתה רציני?‬
‫סיסקו, מה הסיפור?‬ ‫-אס או שאתה מת.‬
‫- פתיחה -‬
‫ירוקה או כחולה?‬
‫כחולה.‬ ‫-אני נשבע, אני אחזיר לך את הכסף.‬
‫בחיים של הילדים שלי.‬
‫בבקשה, סיסקו. אל תעשה את זה. לא, אחי!‬
‫מה אתה עושה? תפסיק!‬
‫סיסקו, המכונית שלך!‬
‫תחפשו בכל השכונה.‬
‫תמצאו אותה עד הלילה, או שכולכם מתים.‬
‫מצאתי את המכונית שלך.‬
‫שמעתי שיש לך עבודה בשבילי.‬
‫מי אתה?‬
‫דלנגל.‬
‫אתה יודע מי אני?‬
‫כן, אני יודע, ואני לא רוצה בעיות.‬
‫אני אחליט אם יהיו בעיות.‬
‫קדימה!‬ ‫-אני בא.‬
‫אל תזוז!‬ ‫-הכול בסדר. אין צורך בכל זה.‬
‫השכונה הזאת שלי.‬
‫אני מכיר פה את כולם. למה אני לא מכיר אותך?‬
‫רק השתחררתי מהכלא.‬
‫מאיפה אתה?‬
‫פרן, פלורי. ישבתי גם בדרום.‬
‫אני מאמין בגורל.‬
‫ואתה? אתה מאמין בגורל?‬
‫אס או שאתה מת.‬
‫אתה רציני?‬
‫כן.‬
‫- לופן -‬
‫- יומיים לפני כן -‬
‫סאני, תשאיר שם את הפנינה,‬ ‫או שהם יהרגו אותי.‬
‫קח את הטלפון איתך וצא משם.‬
‫אף פעם לא דיברת על אמא שלך. גדלת בלעדיה.‬
‫תמיד חשבתי שהיא פשוט נעלמה.‬
‫זאת מלכודת, אני בטוח.‬
‫היא קראה לי סאני.‬
‫אסאן, סאני…‬
‫זה לא דבר שקשה לנחש.‬
‫עברו שלושים שנה מאז שדיברתם.‬
‫איך אתה בטוח שזאת היא?‬
‫היא שרה לי את השיר שלנו.‬
‫בסדר, אז האישה הזאת עשתה עליך תחקיר רציני.‬
‫אולי היא ידעה על השיר? אולי זה שיר מוכר?‬
‫בן.‬
‫אני בטוח שזאת היא.‬
‫אני מרגיש את זה.‬
‫אני יודע את זה.‬
‫מישהו חטף את אמא שלי.‬
‫אם לא נעשה מה שאומרים לנו, היא תיפגע.‬
‫אבל מי?‬
‫מי יכול לעשות דבר כזה?‬
‫אין לי מושג.‬
‫אבל אני אבדוק.‬
‫אני אגלה.‬
‫ומה נעשה בקשר לקלייר ולראול?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-אתה תספר להם, נכון?‬
‫אל תיתן להם להתאבל.‬
‫זאת לא הייתה התוכנית, אסאן.‬ ‫-איזו תוכנית?‬
‫אין לי את הפנינה.‬ ‫אין לי כלום. אין שום תוכנית.‬
‫אין לנו ברירה.‬
‫צריך לשתף איתם פעולה כדי לקבל את מריאמה.‬
‫"'שה טורטוני' נמצא אצל סיסקו,‬
‫"ראש כנופיית פשע מננטר.‬
‫"תביא לנו את הציור תוך שלושה ימים."‬
‫"שה טורטוני", הציור?‬
‫כן, נדמה לי שזה ציור של מאנה.‬
‫זה שנגנב מבוסטון.‬ ‫-הוא נעלם לפני שלושים שנה.‬
‫אני יודע. הוא נגנב ב-1990.‬
‫ומי זה סיסקו?‬ ‫-אני לא יודע.‬
‫- אדוארד מאנה -‬
‫שלושה ימים.‬
‫אס או שאתה מת.‬
‫על מה ישבת?‬
‫שוד. הייתי הנהג.‬
‫אני יכול לעבוד גם בשבילך.‬
‫אנחנו צריכים נהג.‬
‫תחזור מחר בצהריים.‬
‫בסדר.‬
‫תודה, סיסקו. סליחה.‬
‫אני לא סומך עליו.‬
‫אבל הוא יהיה שימושי.‬
‫זה אתה, ניקולה?‬
‫לא, גברתי.‬
‫טוב, אז איך קוראים לך?‬
‫דלנגל, גברתי.‬
‫טוב, אז אתה עובד בשביל ניקולה?‬
‫זאת אומרת סיסקו, ככה הוא אוהב שקוראים לו.‬
‫כן.‬
‫ניקולה הוא בן טוב.‬
‫הוא מטפל טוב באמא שלו.‬
‫כן.‬
‫אתה מטפל טוב באמא שלך?‬
‫אני מנסה.‬
‫אתה חייב. יש לך רק אמא אחת.‬
‫סליחה, גברתי, אני צריך ללכת.‬ ‫-לא, לא, עוד לא.‬
‫אין לי הרבה אורחים.‬
‫כן, גם אני הכי אוהבת אותו.‬
‫ניקולה נתן לי אותו‬ ‫בשנה שעברה ליום ההולדת השבעים שלי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫הוא לא עשה שום דבר רע.‬
‫לכו מפה!‬ ‫-סליחה, גברתי.‬
‫להתראות, גברתי. נעים מאוד.‬
‫נחמד מאוד.‬
‫מה עשית בחדר של אמא של סיסקו?‬
‫כלום. חיפשתי את השירותים.‬ ‫היא רצתה לדבר, זה הכול.‬
‫שניכם, תישארו פה ליד הדלת.‬
‫בסדר. הבנתי.‬
‫ואתה, תעוף מפה.‬
‫בסדר, אני עף מפה.‬
‫קדימה, עוף מפה.‬ ‫-היי, תירגעו.‬
‫תזדיין מפה.‬
‫הוא הפריע לי לעבור.‬
‫אני מסתכל עליך.‬
‫בן.‬
‫תסתכל לי בעיניים.‬
‫תגיד לי שזה לא נכון.‬
‫תגיד לי שהוא לא מת.‬
‫הוא לא מת?‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫מה תרצה, אדוני?‬ ‫-אהה…‬
‫שם.‬ ‫-תודה.‬
‫שלום.‬
‫ראית פה גבר שחור גבוה בלונדיני?‬ ‫-כן, בשירותים.‬
‫רוצה לעשות כסף?‬ ‫-כן.‬
‫פשוט תיתני את זה לאיש שיבוא משם.‬
‫אדוני?‬
‫כן.‬ ‫-נפל לך הטלפון.‬
‫תודה.‬ ‫-בבקשה.‬
‫אין לי מזל.‬
‫הוא עושה הכול כמו לופן.‬
‫הוא מעריץ. כמוני.‬
‫לכן אני לא מאמין שהוא מת.‬
‫לופן ביים את מותו המון פעמים,‬ ‫דיופ בטח עשה אותו דבר.‬
‫זה בהחלט יכול להיות.‬
‫עשית פה עבודה מדהימה.‬
‫תודה. הבעיה היא שאף אחד לא מקשיב לי.‬
‫כשאני מדבר על לופן בתחנה,‬ ‫כולם חושבים שהשתגעתי.‬
‫זאת ההצעה שלי.‬
‫אני אתן לך את כל זה. בסדר?‬
‫אבל את תיתני לי כל מה שגילית. בסדר?‬
‫בגדול, נעבוד ביחד.‬
‫כמו קולגות.‬ ‫-משהו כזה.‬
‫יוסף, אני יוצאת. להביא לך…?‬
‫אה…‬
‫שלום.‬
‫עמיתה מתחנה אחרת.‬ ‫אנחנו מדברים על שיטות חקירה.‬
‫בעשר בלילה?‬
‫מאיזו תחנה?‬
‫גמבטה.‬ ‫-טולביאק.‬
‫זאת אומרת, טולביאק.‬ ‫-כן, גמבטה.‬
‫אחת מאלה. לא יודע.‬
‫טוב, נספר לה?‬
‫שמי סופי מונקלמה.‬
‫אני החברה של יוסף.‬
‫הוא קצת ביישן, אבל…‬
‫באמת שאלנו את עצמנו במשרד‬ ‫אם יש לו חיים חוץ מהעבודה.‬
‫עכשיו קיבלנו תשובה.‬
‫כן, יש לו.‬
‫נכון, מותק?‬
‫טוב, איזה יופי. אני הולכת.‬
‫לילה טוב.‬ ‫-לילה טוב.‬
‫סופי מונקלמה?‬ ‫-הרוזנת מונקלמה.‬
‫האהובה האחרונה של לופן.‬
‫תגיד לכולם להיות פה מחר‬ ‫כדי לדבר על התוכנית.‬
‫אני אודיע לכולם. אל תדאג.‬
‫איפה היית?‬ ‫-סליחה. אפשר לדבר איתך לרגע?‬
‫טוב, כולם החוצה. עופו מפה.‬
‫אתה לא. שב.‬
‫מי אתה?‬ ‫-דלנגל.‬
‫מי אתה?‬ ‫-סאם דלנגל.‬
‫הזדמנות אחרונה. מי אתה?‬ ‫-בחיי, אני סאם דלנגל. מה עוד, סיסקו?‬
‫קאד אומר שאתה מלשן. אז מי אתה?‬
‫אני נשבע שלא! לעזאזל!‬
‫אתמול הוא היה בחדר של אמא שלך.‬
‫היא ביקשה לדבר איתי.‬ ‫-מה זאת אומרת?‬
‫אני לא יודע. תשאל אותה בעצמך.‬
‫זה לא הכול. שאלתי אנשים.‬
‫אף אחד לא שמע על דלנגל.‬ ‫לא בפרן ולא בפלורי.‬
‫ברור שלא.‬
‫התאסלמתי בכלא.‬ ‫הם מכירים את השם המוסלמי שלי.‬
‫כשיצאתי, השתמשתי‬ ‫בשם הקודם שלי כדי למצוא עבודה.‬
‫אני לא צריך לספר לכם למה אני פה.‬
‫קשה לי!‬
‫הוא משקר! הוא מתעסק לך עם המוח!‬
‫סיסקו, הוא זה שמתעסק לך עם המוח.‬
‫הוא המלשן.‬
‫מה אמרת?‬ ‫-הוא עקב אחריי אתמול.‬
‫הוא התקשר בטלפון,‬ ‫ושתי דקות אחר כך עצרו אותי שוטרים.‬
‫למי התקשרת?‬
‫עקבתי אחריו כי הוא מלשן!‬ ‫-הוא עקב אחריי.‬
‫תסתמו. שניכם. תסתמו את הפה.‬
‫תן לי את הטלפון שלך.‬
‫תן לו, אם אין לך מה להסתיר.‬
‫אני רגוע.‬
‫אם אין כלום בטלפון, אתה מת.‬
‫אני אשמח להרוג אותו בעצמי.‬
‫מה זה המספר הזה?‬
‫מה אתה עושה?‬
‫סתום את הפה.‬
‫לוטנן קורנטן.‬
‫אני מקשיב. מה העניין?‬
‫בסדר, עוף מפה.‬
‫רגע, מה זאת ההזיה הזאת?‬
‫שב.‬
‫אני מצטער, סיסקו.‬
‫שב.‬
‫סיסקו, מה קרה לך?‬ ‫-סתום.‬
‫אני לא אלשין עליך בחיים.‬ ‫אנחנו מכירים מהילדות.‬
‫שתוק. אס או שאתה מת.‬
‫הבן זונה…‬ ‫-אס או שאתה מת!‬
‫אני מתחנן.‬ ‫-תוציא קלף.‬
‫סיסקו, תסתכל!‬
‫זה אס!‬
‫אתה רואה? אני נקי.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום.‬
‫קלייר?‬
‫שמי פלר בלנז'ה.‬ ‫אני עובדת בעיתון "ל'אובז'קטור".‬
‫אסאן דיופ שואב השראה‬ ‫לפשעים שלו מארסן לופן.‬
‫זה נשמע לך מוכר?‬
‫אין תגובה.‬
‫מה דעתך על השמועות‬ ‫על פיהן הוא ביים את מותו?‬
‫ושהוא עדיין בחיים?‬
‫שוב, אין תגובה.‬
‫אני אשאיר לך כרטיס.‬
‫תתקשרי אליי אם תרצי לדבר.‬
‫עשיתי מה שביקשת.‬
‫יופי. אני אחליף בגדים, ותראה לי.‬
‫בנז'מן פרל?‬
‫קפיטן בלקסם.‬
‫יש לי כמה שאלות אליך.‬
‫בבקשה.‬
‫איפה היית בליל השלושה בדצמבר?‬
‫הייתי עם חברים.‬
‫חברים ששמם אסאן דיופ?‬
‫באמת שאין לך בושה.‬
‫איבדתי את החבר הכי טוב שלי.‬ ‫-לא ענית לשאלה.‬
‫עם מי היית?‬ ‫-לא הייתי איתו.‬
‫הלוואי שהייתי איתו,‬ ‫ככה אולי הייתי מצליח להציל אותו.‬
‫זה עונה לשאלה שלך?‬ ‫-תירגע.‬
‫אני רגוע מאוד.‬
‫אני מניח שאת פה בגלל הפנינה.‬
‫בבקשה, תחפשי כמה שבא לך.‬
‫תרגישי כמו בבית!‬ ‫-אמרתי לך להירגע, בסדר?‬
‫אתה לבד פה, מר פרל?‬
‫כן.‬
‫סליחה, את צודקת. בעצם אני לא לבד.‬
‫את רוצה לחקור גם אותו?‬
‫עוד נתראה.‬ ‫-אני אחכה לך.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫אתה בסדר?‬
‫מי זה היה?‬ ‫-בלקסם.‬
‫מתברר שלהרבה אנשים קשה להאמין שאתה מת.‬
‫טוב, בוא, אני אראה לך.‬
‫אני לא רוצה להשוויץ,‬ ‫אבל נראה לי שדי התקדמתי.‬
‫תראה לי.‬
‫יופי.‬
‫כל הכבוד.‬
‫- חשודים -‬
‫אלה האנשים העשירים ביותר ששדדת.‬
‫כל האנשים שרימית מאז שאנחנו עובדים ביחד.‬
‫יש לי לא מעט אויבים.‬
‫כן, לא מעט.‬
‫ואלה לא סתם אנשים.‬
‫חלקם אנשים חזקים.‬
‫- משפחת פלגריני -‬
‫תזכיר לי מה עשינו לו.‬
‫ליוהן פלשר?‬
‫שכנעת אותו שהרודן שלו מזויף.‬
‫הוא מכר לי אותו ב-250 אירו.‬
‫נכון.‬
‫זוכר אותה? היה קל מדי, לא?‬
‫קרולין דומינגז. הונאת מס.‬
‫כמה מיליונים.‬ ‫-פקידי השומה האלה…‬
‫אני מוכן להתערב על החיים שלי‬ ‫שאחד מהם חטף את מריאמה.‬
‫השאלה היא מי מהם.‬
‫- יש לך יומיים -‬
‫"יש לך יומיים".‬
‫- מקום מנוחתו האחרונה של אסאן דיופ -‬
‫הוא לא מת.‬
‫הוא לא באמת היה בתוך הארון.‬ ‫ואם כן, אז הוא ברח.‬
‫על מה אתה מדבר?‬
‫זה טריק. אני בטוח.‬
‫תחשבי על זה.‬ ‫לופן כל הזמן ביים את המוות שלו.‬
‫אבא עשה כמוהו.‬
‫הייתי בארכיון ומצאתי רמז.‬
‫ראול. הספרים…‬
‫זאת לא האמת. אתה מבין את זה?‬ ‫-תחשבי מה שאת רוצה.‬
‫אני מכיר את אבא. אני יודע איך הוא חושב.‬
‫ראול, בבקשה.‬
‫יש מאמן חדש.‬
‫אני לא רוצה לאחר.‬ ‫-ראול…‬
‫אני אחכה במכונית.‬
‫ראול!‬
‫- פה_2 -‬
‫שמי אלכס.‬
‫- העברת מידע -‬
‫- קבלת מידע -‬
‫- הופס פקטורי‬ ‫בית הכדורסל -‬
‫שלום.‬
‫אפשר לעזור?‬ ‫-לא.‬
‫שלום. אני קלייר.‬
‫אמא של ראול.‬
‫שלום. אלכס, המאמן החדש.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫שלום, ראול.‬ ‫-היי.‬
‫אני הולך להחליף בגדים.‬ ‫-טוב.‬
‫רציתי להגיד לך‬ ‫שראול איבד את אבא שלו לא מזמן.‬
‫אז הוא די נסער.‬
‫אז רציתי לבקש,‬
‫אם תהיה בעיה, תוכל להתקשר אליי?‬
‫אין בעיה.‬
‫בסדר.‬ ‫-תודה.‬
‫לתת לך את המספר שלי?‬ ‫-כן.‬
‫תרגישי חופשי.‬ ‫-בסדר.‬
‫בכל אופן, עדיף שלא תגיד לו‬ ‫שסיפרתי לך את זה.‬
‫אל תדאגי.‬
‫אני לא מלשן.‬
‫בבקשה.‬ ‫-בסדר.‬
‫אז להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫שלום, רבותיי.‬
‫תניחו את הכדורים.‬
‫תתאספו סביבי. תניחו את הכדורים, בבקשה.‬
‫תודה רבה. אני אלכס, המאמן החדש שלכם.‬
‫אני פה כדי לעזור לכם להתקדם כשחקנים.‬
‫תסתכלו על החבר'ה שסביבכם.‬
‫מה שאני רואה פה זאת קבוצה.‬
‫המטרה שלי היא לקחת אותה כמה שיותר רחוק.‬
‫ובשביל זה, אני מבקש שתבטחו בי.‬
‫קדימה, רבותיי, אנחנו מתחילים.‬
‫קדימה!‬
‫סליחה, שאיחרתי.‬
‫תפוס מקום.‬
‫היעד שלנו הוא רכב משוריין.‬
‫מחר בבוקר. עשרה מיליון אירו.‬ ‫-עשרה מיליון!‬
‫תירגעו.‬
‫אל תתחילו עדיין‬ ‫לבזבז את הכסף. זה לא יהיה קל.‬
‫בכל שבת בבוקר, הרכב יוצא לדרך בשעה תשע.‬
‫ב-9:15 הוא כבר עמוס.‬ ‫בין 9:30 ל-11:30 הוא עובר בין הכספומטים.‬
‫זאת אומרת שצריך להגיע אליו‬ ‫בין 9:15 ל-9:30. פה.‬
‫אנחנו נעשה את זה.‬
‫הדרך תהיה פנויה. אין מצלמות אבטחה.‬
‫נצטרך שני ואנים לחסימה.‬ ‫אחד מלפנים ואחד מאחור.‬
‫ניקח את הכסף ונברח.‬
‫בסדר.‬ ‫-בסדר, סיסקו.‬
‫דלנגל, יש לך רעיון בקשר למשטרה?‬
‫לא יודע.‬
‫יש תחנת משטרה פה, ועוד אחת פה.‬
‫בכל רכב כזה יש GPS.‬ ‫אם הוא עוצר במקום לא מתוכנן, יש התראה.‬
‫תוך שתי דקות יגיעו המון שוטרים.‬ ‫תוך שלוש דקות, גג, אתה מוקף.‬
‫בבוקר יש פקקי תנועה בכל מקום.‬
‫אכלנו אותה. שכח מזה.‬ ‫-מחר לא יהיו פקקים.‬
‫אין לימודים.‬
‫איך אתה יודע?‬
‫יש לי אחייניות.‬
‫אין לנו הרבה זמן לשפר את התוכנית.‬
‫אני אקשר אותך עם מישהו.‬ ‫תשיג לנו משהו נחמד ומהיר.‬
‫אני סומך עליך.‬
‫נראה לי שיש לי את מה שאתה צריך.‬
‫550 כוחות סוס.‬
‫אתה תיעלם‬ ‫עוד לפני שהשוטרים יעבירו להילוך שני.‬
‫מה אתה חושב?‬
‫לא.‬
‫אז תגיד לי, מה אתה מחפש?‬
‫את זה.‬
‫אתה צוחק.‬
‫אין דרך יותר טובה להיעלם.‬
‫אפשר לחזק אותה קצת?‬
‫כן, קצת.‬
‫אבל אני לא אספיק לעשות הרבה עד מחר בבוקר.‬
‫תעשה מה שתוכל.‬
‫הנה.‬
‫ואתה צריך לצבוע אותה.‬ ‫-בכתום?‬
‫אתה בטוח?‬ ‫-אל תדאג.‬
‫זה צבע המזל שלי.‬
‫אתה תספיק?‬
‫כן.‬
‫בסדר.‬
‫להתראות מחר.‬ ‫-להתראות.‬
‫היי, ברונו.‬
‫היי.‬
‫מה אתה עושה פה?‬
‫שלא תעז להיכנס הנה בלי לשלם.‬
‫כמה הוא ביקש ממך?‬
‫3,000 פרנק.‬
‫מצאתי דרך, אבל היה לי קשה.‬
‫זה המקום היחיד שאני מרגיש בו בבית.‬
‫חוץ מכם, אין לי אף אחד.‬
‫אם לא אוכל לבוא…‬
‫אל תדאג. נמצא פתרון.‬
‫בת דודה שלי עובדת במסעדה יוקרתית.‬
‫נלך לשם ונשדוד ארנקים.‬
‫שכח מזה. נצא עם 500 פרנק, גג.‬
‫יש אתר בנייה ליד העירייה.‬ ‫יש שם הרבה כבלי נחושת. זה מצטבר.‬
‫אתה מכיר סוחר נחושת?‬
‫אני מנסה לעזור לך.‬
‫אני יודע. סליחה.‬
‫- הכרתו של ארסן לופן -‬
‫יודע מה?‬
‫הרעיון עם הארנקים לא רע.‬
‫ככה הכי קל.‬
‫תזדרזו. ותעמיסו הכול.‬
‫- מחר, 23:00 -‬
‫הכול צריך להיות מוכן למחר. תזדרזו!‬
‫קדימה, חבר'ה, להעמיס.‬
‫תארזו הכול.‬
‫מחר אחרי השוד, אני אקח את הוואן וניסע.‬
‫הבנתם?‬ ‫-בסדר.‬
‫אני אלמד אותך כל מה שאני יודע.‬
‫אני רב האומן, ואתה השוליה שלי.‬
‫שיעור ראשון. תבחר תמיד את האזור הנכון.‬
‫פישלת בזה.‬
‫האנשים פה מפוצצים,‬ ‫אבל הם לא לוקחים כלום בארנק.‬
‫שיעור שני.‬
‫אנשים עשירים הם גם קמצנים.‬
‫רואה? זה היעד שלנו.‬
‫חלונות עם זיגוג משולש.‬
‫מצלמות אבטחה.‬
‫מערכת אזעקה שמחוברת לתחנת משטרה.‬
‫שיעור שלישי. תפתח את העיניים, ליצן.‬
‫תחושת ביטחון זה לא אותו דבר כמו ביטחון.‬
‫אתה יכול לרוץ מהר, רב האומן ברונו?‬
‫אה?‬
‫חכה, לא הבנתי מה אמרת.‬
‫לא לזוז!‬
‫אל תזוזו, או שאני אירה בכם!‬
‫תפתחו.‬
‫קדימה, צאו החוצה!‬
‫קדימה, צאו!‬ ‫-צאו!‬
‫לא לזוז!‬
‫זה הכי טוב שמצאת?‬ ‫-סמוך עליי.‬
‫עדיף לך שנגיע לבית הבטוח.‬
‫היי, אתם ישנים? יותר מהר.‬
‫למה אתם מחכים? לכוס קפה?‬
‫מהר, חבר'ה!‬
‫מה הקטע עם המכונית?‬
‫תירגע, יהיה בסדר.‬ ‫-עדיף לך שיהיה.‬
‫משטרה!‬
‫תחזיקו חזק.‬
‫הם בכל מקום! אני מוריד אותו.‬ ‫-לא! סגור את החלון.‬
‫שוד זה עשר שנים. זה מאסר עולם.‬
‫בסדר, תסגור.‬
‫אמרתי לך לתת לי לטפל בזה.‬
‫מה אתה עושה?‬ ‫-אמרתי לך שאני מטפל בזה.‬
‫אתה משוגע. הם יתפסו אותנו.‬
‫תסתכל.‬
‫מה?‬
‫הוא משוגע.‬
‫מה הוא עושה?‬
‫שימו לב, השטיפה תתחיל מיד.‬ ‫-מה עובר עליך?‬
‫תורידו את המסכות ואת הסרבלים.‬
‫תתחבאו.‬ ‫-עדיף לך שזה יעבוד.‬
‫תתכופף.‬
‫ואתה צריך לצבוע אותה.‬
‫בכתום?‬ ‫-זה צבע המזל שלי.‬
‫אתה תספיק?‬ ‫-כן.‬
‫בסדר.‬
‫מה קורה פה?‬
‫מה קרה עכשיו?‬
‫חברים,‬
‫אמרתי לכם לסמוך עליי.‬
‫קח.‬
‫תארזו הכול.‬
‫מחר אחרי השוד, אני אקח את הוואן וניסע.‬
‫הבנתם?‬ ‫-בסדר.‬
‫אז בסוף לא דפקת הכול.‬
‫ראית?‬
‫מה תעשה עם כל הכסף?‬
‫אני עוד לא יודע.‬
‫אין לך אישה? אין ילדים?‬
‫אין לי אף אחד.‬
‫אין אבא? אין אמא?‬
‫שום דבר? אפילו לא אחיינית?‬
‫אתה יודע מה לעשות.‬
‫אס או שאתה מת.‬
‫קדימה.‬
‫- ג'וקר -‬
‫אל תירו!‬ ‫-אמרתי לכם להרוג אותו!‬
‫הוא משקר! הוא מתעסק לך עם המוח!‬ ‫-אני נשבע שלא!‬
‫אני מצטער, סיסקו.‬
‫מה עובר עליך?‬
‫תורידו את המסכות ואת הסרבלים.‬
‫תתחבאו.‬ ‫-עדיף לך שזה יעבוד.‬
‫תתכופף.‬
‫כן, בנז'מן.‬
‫לך על זה.‬ ‫-אין בעיה.‬
‫משטרה, שלום.‬
‫אני יודע איפה האנשים‬ ‫ששדדו את הרכב המשוריין.‬
‫אני שולח לכם את המיקום.‬ ‫-רגע, מי אתה?‬
‫זה ציור של מאנה.‬ ‫הוא נגנב מבוסטון ב-1990.‬
‫מכאן. קדימה.‬
‫בואו.‬
‫ניקולה נתן לי אותו‬ ‫בשנה שעברה ליום ההולדת השבעים שלי.‬
‫יום ההולדת השבעים שלי.‬
‫הצילו!‬
‫הוא גנב ממני ארנק!‬
‫הצילו!‬
‫כן.‬
‫מה אתה רוצה?‬
‫מצאתי את הארנק שלך, אדוני.‬
‫עושה רושם שהכול פה.‬
‫היי! אל תישען על השולחן.‬ ‫-סליחה, אדוני.‬
‫איך מצאת את הארנק?‬
‫ראיתי מישהו רץ איתו ביד, אז רדפתי אחריו.‬
‫הוא בטח נבהל. הוא זרק את הארנק.‬ ‫-אמיץ מאוד מצדך, איש צעיר.‬
‫זה שום דבר.‬
‫אני חושבת שמגיע לו פיצוי קטן. לא, אנרי?‬
‫ודאי, ודאי.‬
‫עשרים פרנק?‬
‫זה יותר מדי, אדוני.‬ ‫-קדימה, קח.‬
‫אבל אל תבזבז את זה על שטויות.‬
‫תודה רבה.‬
‫יום טוב.‬ ‫-להתראות, איש צעיר.‬
‫הוא מקסים.‬
‫נו?‬
‫עשינו את זה.‬
‫אתה רציני?‬
‫זה בקושי טיפ.‬
‫שיעור רביעי.‬
‫אל תוריד את העיניים מהמטרה.‬
‫וואו!‬
‫כמה אתה חושב שהוא שווה?‬ ‫-בערך 3,000 פרנק.‬
‫יפה מאוד.‬
‫אני מודה, תוכנית לא רעה.‬
‫התוכנית של לופן?‬
‫איך לופן קשור?‬
‫ב"מלכודת השטן",‬
‫לופן נעזר בשותף שגונב ארנק מאיש עשיר מאוד.‬
‫- פתיחה -‬
‫יש לך שתי אפשרויות.‬
‫לישון במעצר, או להרוויח קצת כסף קל.‬
‫מה אתה בוחר?‬
‫ואז, לופן מחזיר את הארנק לבעלים.‬
‫כדי לרכוש את אמונו. בשם בדוי, כמובן.‬
‫ככה הוא יכול לגנוב את החפץ הכי יקר שלו.‬
‫לא רע.‬ ‫-לא רע?‬
‫התכוונת "מבריק".‬
‫בוא נלך לדבר עם קלר.‬
‫אני לא רוצה לפספס את המשחק.‬
‫איך לופן קרא לעצמו בספר הזה?‬
‫ב"מלכודת השטן"?‬
‫השם הבדוי של לופן‬
‫הוא דלנגל.‬
‫עשר נקודות, שישה אסיסטים.‬
‫היי, זה מצוין!‬ ‫-הוא מתקדם.‬
‫כל הכבוד, מתוק.‬
‫ואת בסדר?‬ ‫-כן, בסדר.‬
‫את צוחקת עליי.‬
‫מי את?‬
‫פלר בלנז'ה. אני עיתונאית. היא מכירה אותי.‬
‫מה אמרתי לך?‬
‫אמרתי לך להתרחק מהבן שלי. נכון?‬
‫חכה לי במכונית.‬ ‫-למה?‬
‫חכה לי במכונית.‬
‫מה את רוצה?‬ ‫-היא לא עוזבת אותי. היא חושבת שאסאן חי.‬
‫אז בואי נפסיק.‬
‫קודם כול, אני אעשה מה שבא לי.‬
‫ודבר שני, יש לי משהו שיכול לעניין אותך.‬
‫תתקשרי אליי למשרד.‬
‫אני זמינה יום ולילה.‬
‫בבקשה.‬
‫אלה החיים שלי כרגע.‬
‫תודה, אסאן.‬
‫ובכל מקרה, תודה לך.‬
‫להתראות.‬ ‫-להתראות.‬
‫נו כבר!‬ ‫-אין להם כבוד.‬
‫אסאן, בוא.‬
‫שלחתי את הפסל לשמאי.‬
‫הוא שווה יותר ממאה אלף.‬ ‫-מאה אלף? עצום!‬
‫ברוך הבא.‬
‫מעכשיו אתה חלק מהמשפחה.‬ ‫-קדימה!‬
‫יש!‬
‫אסאן.‬
‫מה הייתה התוכנית שלך לפסל?‬
‫מצאתי אותה כאן.‬
‫- הכרתו של ארסן לופן -‬
‫מי זה?‬
‫ארסן לופן, הגנב הגדול מכולם.‬
‫תשכח מלופן.‬
‫אני אלמד אותך על החיים האמיתיים.‬
‫קח. בוא איתי. אני רוצה לדבר איתך על משהו.‬
‫בבקשה.‬
‫מישהו חושב עלייך, גברתי.‬
‫זאת מתנה מהבן שלי.‬
‫לא, זאת מתנה ממר דלנגל.‬
‫אה?‬
‫אה.‬
‫ערב טוב, אסאן.‬
‫איפה אמא שלי?‬
‫אל תדאג. תראה אותה בקרוב.‬
‫קודם הציור.‬
‫קודם אמא שלי.‬
‫אנחנו לא נהרוג את אמא שלך מהר.‬
‫אנחנו נדאג שהיא תסבול קודם.‬
‫אני רוצה לדעת שהיא בחיים.‬
‫תני לי את אמא של דיופ.‬
‫סאני!‬
‫סאני?‬ ‫-אמא? אני פה.‬
‫אל תדאגי. הכול בסדר?‬
‫הכול בסדר, אבל אל תעשה בשבילם שום דבר.‬
‫אני הולכת…‬
‫קדימה.‬
‫תישאר קרוב לטלפון.‬ ‫תשמע מאיתנו בקרוב, "סאני".‬
‫- יש לך יומיים -‬
‫- חשודים -‬
‫יש לך רעיון.‬
‫נעקוב אחרי הציור.‬
‫לוטנן קורנטן.‬
‫אני מקשיב. מה העניין?‬
‫הכול בסדר. הוא אצלי.‬
‫הוא נראה אמיתי.‬
‫כן, זה עבד. אני רואה אותו.‬
‫רגע, רגע. הוא עצר בכיכר ד'איטלי.‬
‫אני יודע.‬
‫עקבתי אחריו.‬
‫לא. אסאן, עצור.‬
‫אל תעשה שטויות.‬
‫אני חייב להוציא אותה מפה.‬
‫אסאן.‬
‫אתה שומע אותי?‬
‫נלך ביחד. בסדר?‬
‫אני נכנס, בן.‬
‫אסאן, תקשיב לי. נלך ביחד.‬
‫שמעת? אסאן!‬
‫תרגום כתוביות: ברונק פרלמוטר‬