Де моя мама?
Її тут немає.
Подзвони своєму босу.
Негайно.
Кинь зброю. Ти нічого не вдієш.
Мав би знати.
Я з Ассаном.
Санні, ти не зупиниш цих людей.
Якщо спробуєш, вони мене скривдять.
Роби, що кажуть.
Це все, що ти можеш.
У мене для тебе завдання. Слухай уважно, що я скажу.
ЛЮПЕН
Ну що? Ти їх знайшов?
Розказуй. Вони тобі щось сказали?
Ходімо. Я поясню.
Червоне море.
П'ять сапфірів у браслеті Тари Ксанґ.
Дружини Моллера, магната нерухомості.
Приїжджають із Мюнхену в суботу на святкування в замок Туарі.
Ми маємо вкрасти браслет.
-Це неможливо. -Чому?
Цінною в браслеті є застібка, а не камінці.
Дизайн Робера Робена, годинникаря Луї ХVІ.
Геній. Мій герой.
Це найскладніша застібка з усіх.
Не страшно.
У мене є точна копія браслета.
Включно із застібкою.
Щоб потренуватися.
-Серйозно? -Так.
-Ні. -Чому?
-Я не впораюся. -Упораєшся.
Так… Ні.
Прошу, Бене.
Ассане, я не впевнений.
Може, підсунемо їм підробку?
Я не можу так ризикувати.
Якщо налажаю, її вб'ють.
У мене немає вибору.
Був би інший спосіб — я б спробував.
Але вона моя мама.
Добре.
Гаразд, я постараюся.
Дякую.
Ти мій герой.
Я знаю.
Вибачте за запізнення.
-Я думала, ви зайняті. -Викроїв час.
Мені скоро на роботу.
Що ж…
Ви зараз часто бачитимете Рауля.
Він може вам довіритися.
Сказати те, чого не каже мені.
Може б, ви поділилися зі мною?
Я вже казав.
-Я не стукач. -Ні, це геть інше.
Я просто прошу переказати те, що він вам скаже.
Гаразд.
Це і є стукач.
Вибачте.
Я спробую допомогти.
Дякую.
Не знаю чому, але…
З вами приємно розмовляти. Легко.
Для мене це добре.
Чудово.
Але зрозумійте мене правильно, я до вас не заграю.
Ні. Усе добре.
Не хочу здатися грубою,
але я подумала, що ми можемо бути друзями.
Так, друзі — це чудово.
Френдзона.
-Так. -Добре.
От і домовилися.
ЛІКАР — ІМ'Я
ВЕРН — РЕЗУЛЬТАТІВ НЕМАЄ
Не можу його знайти.
Я правильно пишу?
ВІД АРСЕНА ДО АССАНА
-Спробуйте по-іншому. -Добре.
Клер.
-Усе гаразд? -Так.
Вибач, що турбую, але…
Знаєш лікаря Верна? Був на впізнанні Діопа.
Я маю передати справу поліції.
Просять дані всіх, хто мав доступ до моргу тієї ночі.
А в базі Верна немає.
Лікарі на заміні приходять і йдуть.
Дані не одразу потрапляють у систему.
Гаразд. Пошукайте ще.
-Тримайте мене в курсі. -Угу.
Добре. Мені час іти.
Перепрошую.
Якщо щось дізнаєшся, повідом і мені.
-Так, без проблем. Добре. -Дякую.
Вітаю. Це голосова пошта Флер Беланже…
Вона лише раз носила браслет на публіці.
І я вже мовчу про заходи безпеки.
До замку теж буде нелегко потрапити.
Двометрові стіни, волюметрична сигналізація,
камери всередині будівлі і в саду.
Звідки ти все це знаєш?
Ти вже там був. Авжеж.
Це ж мама. Роблю що мушу.
Але варіант є.
У замку 51 кімната, три приймальні зали
450 гектарів садів і величезний лабіринт.
Та найголовніше — там багато працівників.
Так ми й проникнемо.
-Вітаю. -Вітаю.
Добрий день.
-Вас прислав Матьє, так? -Хто?
Я сам нізащо не впораюся.
А що ви робите?
-Я працюю на Матьє. -Матьє?
Ландшафтний дизайнер.
Високий, елегантний.
Стильний, трохи сноб.
-Здається, пригадую. -Так, це він!
-Він послав мене пересадити живопліт. -Навіщо?
-Ви вже пересадили? -Ні.
Ви серйозно?
Там же щільний ґрунт.
-Щільний ґрунт — поганий дренаж. -Так.
А поганий дренаж…
Гниле коріння, друзі.
Я ж казав.
-Вас немає у ватсапі? -Що?
Коли? Що?
Ясно, бачу, що ви не в курсі.
Ще скажіть, що ви на зумі не були.
-Де? -Зум.
-Де-де? -Зум, хлопці.
Я намагаюся вам допомогти. Прокидайтеся.
-Ви ж знаєте про свято? -Так.
Якщо не будемо готові вчасно, то залишимося без роботи.
Мене це не влаштовує.
Не знаю, як ви, але я ледь животію.
Прокидайтеся. Серйозно. Що будемо робити?
-Ми можемо допомогти? -Ходімо. За мною.
Хлопці, серйозно!
Куди ми йдемо?
Ті, хто працює в таких місцях, серйозно ставляться до своєї роботи.
Вони важко працюють. І власники їм довіряють.
Ті пильнують їхнє майно й ніколи не крадуть.
Вони дбають про клієнтів.
Вітаю, пане.
-Треба знайти правильного працівника. -Вітаю.
Того, хто допоможе наблизитися до клієнтів.
Дозвольте взяти ваше пальто.
Того, хто може торкатися їх, не викликаючи підозр.
Пане.
Гардеробник.
Саме так.
Будь ласка.
Отже, у вечір свята
ми будемо гардеробниками.
Так.
І браслет наш.
Непогано.
Та зі справжньою застібкою не так легко.
Гаразд. Покажи.
-Будь ласка. -Дякую.
Ну ж бо.
Це провал.
-Так. -Так.
-Треба ще потренуватися. -Так, мабуть.
Ти добре впорався зі статуєю. Келлер у захваті.
Тепер я частина сім'ї.
Тебе заносить.
Перенеси вагу на задню ногу.
Щоб втримати дистанцію. Я знаю.
І щоб ніхто не попсував твого гарного личка.
Так, авжеж.
А ти? Ти завжди тримаєш дистанцію?
-Перепрошую? -Питаю, чи ти тримаєш дистанцію.
Я не заважаю?
-Келлеру це сподобається. -Це не те, що ти думаєш.
Чекай!
Облиш.
Він заздрить. Переживе.
Продовжимо.
Вітаю. Ой…
Хвилинку. Вибачте.
-Слухаю. -Алло? Так.
Це Флер Беланже з «Опонента». Ви дзвонили?
Дякую, що передзвонили.
Я хотіла спитати, чому ви берете під сумнів смерть Ассана?
Це важко пояснити телефоном.
Зустрінемося?
Було б краще записати інтерв'ю, де ви розповісте свою правду.
-Щоб інші за вас не говорили. -Ні.
Ніяких інтерв'ю.
Я подумаю і зателефоную. Добре?
Дякую.
Як справи?
-Знову та сама журналістка? -Так.
Це я їй подзвонила.
Бо…
Сама не знаю.
-Ви їй дзвонили? -Так.
Ну що ж.
Що?
Нічого.
Якщо ви не можете рухатися далі, не дивно, що Рауль теж не може.
Так. Дякую за пораду, але Рауль — мій син.
-Так, звісно. -Я відповідаю за його виховання.
-Авжеж. Клер, я… -От і погодили. До побачення.
-Ходімо. -Бувайте, тренере.
Бувай, Раулю.
Раулю!
Що з твоєю кімнатою?
Мені кричати чи викликати санепідемстанцію?
Можеш прибрати, якщо хочеш.
-Я дозволяю. -Як мило.
СФАБРИКОВАНА СМЕРТЬ
ВКРАДЕНИЙ ТРУП
Ясно, що це брехня.
Він не помер.
-Чому ти так кажеш? -Це ж тато!
Він як Люпен.
ЕДІТ ЛЕБЕДИНА ШИЯ
«Едіт Лебедина Шия»?
ПОРОЖНИСТА ГОЛКА ЗУБИ ТИГРА
АРСЕН ЛЮПЕН ПОВЕРТАЄТЬСЯ
ВІСІМ УДАРІВ ДЗИҐАРЯ
ЗЕЛЕНООКА ПАНІ
ЕДІТ ЛЕБЕДИНА ШИЯ
-Ти хотів мене бачити? -Так.
Манон сказала про внесок?
Тепер п'ять тисяч.
Чекай. Було ж три.
Так, але це було раніше.
Ассан задав планку. Не відставай.
Авжеж. Добре.
Він вправний.
Усі його люблять.
Особливо Манон.
Схоже, вони вподобали одне одного.
Ассан на таке здатен?
Кажу те, що бачив.
Ходімо.
Фердинанде, випростовуй руку.
Так краще.
Продовжуй.
Тримай захист. Це важливо.
Добре.
-Рухайся. Зміни… -Агов!
Кажуть, Ассан і моя дівчинка фліртують.
За моєю спиною?
Але я знаю Манон.
Вона б мене не зрадила.
Питання в тому, чому ти зраджуєш свого друга?
У цьому залі головне — вірність!
Якщо у вас проблеми, ми їх вирішимо.
Правильним шляхом.
Завтра чекаю вас обох на рингу.
Бій закінчиться, коли між вами буде повага.
Забирайся звідси!
Це навіть не остаточна версія.
Я знаю.
Я добре змастив.
Має вийти.
Так, усе вийде.
Не хвилюйся.
-Буду за п'ять хвилин. -Добре.
-Серйозно? -Що? Я тренуюся.
Ненавиджу тебе.
-Добрий день. -Вітаю.
Я спеціаліст зі зв'язку.
Ми запланували монтаж у вихідні.
Який монтаж?
Плануємо замінити реле ось там. Бачите?
-Так, авжеж. -Так.
У цей час ви будете без зв'язку.
-У вас є вай-фай? -Так.
Він теж зникне.
Зв'язку не буде з 18:00 до півночі суботи.
Усе пояснено в довіднику.
Мені лише потрібен ваш підпис,
що ви отримали всю інформацію.
-Добре. -І перепрошуємо за незручності.
Не страшно. Я буду на роботі.
-У суботу ввечері? Не щастить. -Так.
Неоплачувана понаднормова робота в суботу ввечері… Халепа.
Розумію. Я теж працюватиму.
-Щасти вам. -Дякую.
-До побачення. -До побачення.
-Вітаю. -Вітаю.
-Картку читача, будь ласка. -Звісно.
Дякую.
ТЕОРІЯ ЛЮПЕНА
Так.
Фанатка Люпена?
Ні.
-А що? -Відколи вийшла стаття, люди подуріли.
Усі приходять читати. Ви читали?
-Ні. -Досить цікаво.
Можу дати, якщо хочете.
Ні, дякую. Мене більше цікавить…
щось на кшталт
стародавнього Єгипту.
-Он як. -Хеопс, Ґіза, Абу-Сімбел і все таке.
Добре.
Приємного читання.
Дякую.
ПАНІ ЛЮПЕН?
ОПОНЕНТ
Ти не дзвонив щодо статті. Не сподобалася?
Сподобалася. Сподіваюся, мене не викриють.
-Зв'язок встановити легко. -Не хвилюйся. Я перед тобою в боргу.
Ти ввечері вільний?
Так. Чому б і ні?
Я передзвоню. Так.
Ти здурів? «Джерело, близьке до розслідування»?
-Думаєш, не здогадаються? -Я тут ні до чого.
Я не ідіотка. Знаєш, що буде, якщо керівництво дізнається?
Ми шукаємо перлину. Це перешкоджання правосуддю.
Ти це усвідомлюєш?
Хотів вразити свою дівчину?
Ревнуєш?
Ревную? Байдуже.
Я заважаю?
-Ні. -Ні.
ВІДДІЛ «ЛЮПЕН»
ЕДІТ ЛЕБЕДИНА ШИЯ
-Круто. Знайшла. -Клас.
Так, це вона. Чудово.
ЕДІТ ЛЕБЕДИНА ШИЯ
Ой!
-Мені дуже шкода. Справді! -Нічого.
Хтозна, як це сталося. Гадки не маю.
Окуляри від сонця в приміщенні?
-Може, у них причина? -Так, мабуть.
Не ображайтеся. До речі, ви дуже гарні.
Волосся і все решта. Мені подобається.
До зустрічі. Гарного дня. Бувайте.
Усе.
Готово.
Можна подивитися?
Неймовірно.
-Вона не помітить різниці. -Якщо зможеш поміняти на справжній.
Спробуймо.
Я в передчутті.
Добре.
Отже.
Майже.
Але цього недостатньо.
Достатньо. Повторимо решту плану.
-Ми десять разів повторили. -Ще одинадцятий.
Коли браслет буде в мене, я прямую в лабіринт.
Чудово. А коли будеш там?
-Ти жартуєш? -Ні, кажи.
-Вправо, вліво, вправо й до центру. -А щоб вийти?
Вліво, вправо, вправо, вправо, вправо, вліво, вправо, вправо, вліво,
вправо, вліво, вліво, вправо, вліво, вправо.
Ти чекатимеш біля виходу, і ми втечемо разом.
Дякую.
Навіть він знає, що я знаю.
Буде вище керівництво. Постарайтеся.
Звісно, пані.
Макс Моллер виголошує промову, тож має бути по центру.
-Гаразд. Зробимо. -Добре.
Крім того, припускаю…
у вас бездоганний персонал.
Я їм повністю довіряю.
О ні.
От чорт.
НЕМОЖЛИВО ПІДКЛЮЧИТИСЯ ДО МЕРЕЖІ ПОВТОРІТЬ СПРОБУ
Зв'язку не буде з 18:00 до півночі суботи.
Усе пояснено в цьому довіднику.
-Вітаю. -Вітаю.
Дозвольте.
Пані, ваше пальто.
Кохана, можна?
-Прошу. -Дякую.
Ось так.
Дякую.
Гарного вечора.
Пані та панове.
Дякую, що прийшли.
Пані та панове, дякую, що прийшли.
Я хотів би подякувати господарям
за унікальну можливість зустрітися, обмінятися думками та укріпити…
Не страшно.
Дістанемо браслет, коли вони йтимуть.
Добре.
Можна спитати, хто ви?
Так. Я гардеробник, пані.
Я це бачу, але я не про це.
Де Жерар?
-Що він… -На жаль, пані, він не повернеться.
Ні.
Попросив нас його замінити.
Корнеліус. Дуже приємно.
Не хвилюйтеся. Ми з Аленом працювали в найкращих гардеробах.
Жерар попросив особисто передати його заяву про звільнення.
-Бідолаха був за крок до мотузки. -Знесилений.
-Виснажений роботою. -Виснажений. Не занадто?
Це він сказав, а не я. Я б не посмів.
Мені лише потрібен ваш підпис,
що ви отримали всю інформацію.
ЗАЯВА ПРО ЗВІЛЬНЕННЯ
До речі, пані, я хотів зазначити,
що у вас пластмасові вішаки, а не дерев'яні.
А ще відчувається легкий запах цвілі, правда?
Так. О, так. Доволі помітний.
Не хотілося б повідомляти про це у профспілку.
Терпіти цього не можу,
та, на жаль, останнім часом
доводиться, бо люди нехтують правилами.
Звісно.
Прошу пробачення.
Я про це подбаю.
І… Дякую, що так швидко відгукнулися і замінили Жерара.
Будь ласка. Нам приємно.
-Ми любимо нашу роботу. -Звісно.
Подбайте про це.
Гарного вечора.
Дякую.
Моя дружина, пані та панове.
Байдуже, що ти сказав.
Не хочу битися з другом.
Ассане, Бруно. Виходьте на ринг.
Усе гаразд? Добре.
Ага. Ось.
Будь ласка.
Дякую. Чудово.
Щасливої дороги.
-Таро. -Зараз.
Перепрошую.
Я такий незграбний! Пробачте. Усе.
Кохана?
Що відбувається?
-Бігом! -Зупиніть його!
Та що ж таке?
1 ТИЖДЕНЬ ПЕРЕД ТИМ
Санні, ти не зупиниш цих людей.
Якщо спробуєш, вони мене скривдять.
Роби що кажуть.
Це все, що ти можеш.
У мене для тебе завдання. Слухай мене уважно.
Вкради браслет Тари Ксанґ.
Але цього разу нехай поліція впіймає злодія.
Хочете мого арешту —
здайте мене.
Не ти будеш злодієм, Санні.
Це тобі.
Інформація про завтрашнє пограбування.
-Діоп? -Ні.
Бенжамен Ферель.
Зрадити —
це одне.
Але зрадити друга,
який завжди тебе підтримував, —
це інше.
Що відбувається?
Майже.
Але цього недостатньо.
Цього разу
річ не лише в крадіжці браслета.
Ми хочемо перевірити твої межі.
Ну ж бо! Швидше!
Ми хочемо знати, що для тебе важливо.
-Бігом! Шукайте всюди! -Ось він!
Бій!
Ну ж бо!
Боксуй!
Ну ж бо!
Бийся!
Уперед.
Не стій, Ассане.
Бий його, Ассане! Бий!
Вліво, вправо. Так.
Добре.
Центр.
Гаразд. Чіпляю.
Ось так.
Усе, добре.
Так. Далі.
Вліво.
Вправо, вліво, вправо, вліво.
Бігом.
Вліво, вправо, вліво, вліво, вправо, вліво, вправо.
Ти чекатимеш біля виходу, утечемо разом.
Дякую.
Перлина й картина
другорядні.
Моя справжня мета…
Справжня мета…
…завдати тобі болю.
Сильного.
Вліво, вправо. Добре.
Вправо!
Ходімо.
Може, є інший спосіб? Підсунемо підробку.
Я не можу так ризикувати. Якщо налажаю, її вб'ють.
У мене немає вибору.
Був би інший спосіб — я б спробував.
Поліція!
Руки за голову!
Руки за голову, я сказав!
На коліна!
Не такий вправний, як друг.
Ходімо.
Захищайся! Бий його!
Ну ж бо, Ассане, бий!
Ну ж бо! Боксуй.
Переможець.
Ассан!
ТРЕНЕР РАУЛЯ АЛЕКС
Алло?
Вітаю.
У вас сумний голос.
Так і є.
Щось сталося?
Річ у тім…
Що?
Я збрехав тобі, Клер.
А ми вже на «ти»?
Ні.
Ні. Я просто хотів сказати, що збрехав вам.
Про що збрехали?
Днями я вдавав, що знаю, що краще для Рауля,
а насправді не уявляю, що означає бути батьком.
Бути матір'ю — це хвилювання.
Розчарування.
І часто буває самотньо.
Тоді в мене є уявлення.
Вам уже краще?
Стало, коли почув ваш голос.
Дякую.
Я вас відпускаю.
Усе добре. Я просто читала.
Що читаєте?
Мені соромно зізнаватися.
Скажіть.
Роман про Люпена.
Побачимося завтра? Після тренування?
Буду радий.
До завтра.
-Алло? -Клер? Це Катрін.
Так?
Я всюди перешукала,
але лікаря Верна не було в лікарні.
Навіть у ніч третього грудня.
Добре. Дякую.
Нема за що.
З Люпеном, як я казав,
смерті не існує.
Переклад субтитрів: Наталя Ковалишин